Дата документу 25.03.2026 Справа № 317/3542/23

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 317/3542/23      Пр. № 22-ц/807/213/26	Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.М. Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року      м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)  Гончар М.С.
суддів      Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.
за участі секретаря     Бєлової А.В.    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом (т.с.1 а.с.1-33), в якому просив визнати недійсним заповіт від 15.05.2018 року, спадкодавця ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), складений на користь спадкоємця ОСОБА_2 , посвідчений старостою Розумівського старостинського округу Богоутдиновою Н.М. (Долинська сільська рада); визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку (кадастровий номер 2322188400:08:001:0006, площею 0,1938 га, за адресою: АДРЕСА_1 ); визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку (кадастровий номер 2322188400:03:002:0061, площею 4,1763 га, за адресою: Запорізька обл., Запорізький р-н, Розумівська сільська рада).
В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що він є рідним племінником ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої увійшло наступне майно: земельна ділянка (кадастровий номер 2322188400:08:001:0006; площею 0,1938 га; за адресою: АДРЕСА_1 ); земельна ділянка (кадастровий номер 2322188400:03:002:0061; площею 4,1763 га; за адресою: Запорізька обл., Запорізький р-н, Розумівська сільська рада). 01.12.2021 року у визначені законодавством порядок та строки позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу - Карташовою Тамарою Михайлівною, було заведено спадкову справу № 193/2021. З листа-повідомлення приватного нотаріуса Карташової Т.М., а також із особистого спілкування з відповідачем ОСОБА_2 , позивачу стало відомо, що спадкодавцем ОСОБА_3 було складено заповіт на користь відповідача - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Також, позивачу стало відомо, що матеріали спадкової справи містять заповіт від 15.05.2018 року, спадкодавця ОСОБА_3 , складений на користь спадкоємця ОСОБА_2 , посвідчений старостою Розумівського старостинського округу Богоутдиновою Н.М. Вкзаний заповіт ОСОБА_3 від 15.05.2018 року, на переконання позивача, є недійсним, оскільки волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Згідно довідки про причину смерті № 5314 від 06.10.2021 року, причиною смерті ОСОБА_3 стала «Хронічна ішемія головного мозку». Станом на момент укладення заповіту спадкодавець ОСОБА_3 була людиною похилого віку, часто хворіла та не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними. В останні роки у неї розвивався віковий склероз і почастішали випадки несприйняття дійсних подій (який день, час, де вона перебуває), правильної життєвої ситуації (не впізнавала рідних та знайомих) тощо. Хвороби, які у сукупності стали причиною смерті ОСОБА_3 вочевидь впливають на психічний стан хворого, оскільки «Хронічна ішемія головного мозку» саме і є відмиранням кліток головного мозку. Однак, ще за життя, близькими та лікарями, приділялось більше уваги саме цій хворобі, ніж психічному стану спадкодавця ОСОБА_3 . 
В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю першої інстанції Мінгазова Р.В. (т.с.1 а.с.35). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.42) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.96-97) витребувано у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Тамари Михайлівни: - засвідчену копію спадкової справи №68761237 від 01.12.2021 року (у нотаріуса №193/2021), після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - примірник заповіту від 15.05.2018 року, спадкодавця ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ) посвідченого старостою Розумівського старостинського округу Богоутдіновою Н.М.; витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги»: - інформацію та документи, з наступних питань: чи зверталась гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за отриманням медичної допомоги до КНП «МЛЕ та ШМД» у період часу з 01.01.2017 по 03.10.2021? Якщо так, то чи було надано гр. ОСОБА_3 медичну допомогу (якого характеру та за яким діагнозом)? Якими медичними документами це підтверджується (надати суду належним чином засвідчені копії)? витребувано у Багатопрофільного медичного центру «ЮЛІС»: - інформацію та документи, з наступних питань: чи зверталась гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за отриманням медичної допомоги до Багатопрофільного медичного центру «ЮЛІС» у період часу з 01.01.2017 по 03.10.2021? Якщо так, то чи було надано гр. ОСОБА_3 медичну допомогу (якого характеру та за яким діагнозом)? Якими медичними документами це підтверджується (надати суду належним чином засвідчені копії)?витребувано у Комунального некомерційного підприємства центр первинної медико- санітарної допомоги №9: - інформацію, чи було укладено декларацію про вибір лікаря між ОСОБА_3 та медичною установою; витребувано у Відділу поліції №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області: -інформацію, щодо отримання ОСОБА_3 зброї. В якому році було отримано такий дозвіл, на який вид зброї і строк було надано відповідний дозвіл померлій ОСОБА_4 . На виконання вищезазначеної ухвали надано відповідні докази (т.с.1 а.с.110-148, 149-150, 152, 172-173, 190-191).
Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.175) витребувано у медичної установи «Центр Слуху ОСОБА_5 »: - інформацію та документи з наступних питань: чи зверталась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за отриманням медичної допомоги до медичної установи « Центр Слуху ОСОБА_5 » у період часу з 01.01.2014 року по 03.10.2021 року? Якщо так, то чи було надано ОСОБА_3 медичну допомогу(якого характеру та за яким діагнозом) ?Якими медичними документами це підтверджується (надати суду засвідчені копії)? На виконання вищезазначеної ухвали медичною установою «Центр Слуху ОСОБА_5 » надано відповідь (т.с.1 а.с.192, 195, 208-209).
Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.226) витребувано у Комунальній установі «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради: медичну документацію, яка складалась внаслідок смерті громадянки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), зокрема (при наявності). На виконання вищезазначеної ухвали Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судового-медичної експертизи» Запорізької обласної ради надано відповідні докази (т.с.1 а.с.238-242, т.с.2 а.с.83-87).
Стороною позивача надано суду першої інстанції висновок експерта посмертної судово-психологічної експертизи (т.с.2 а.с.13-36), відповідно до якого: «… В кінцевому результаті усі вищезгадані фактори розладу психіки ОСОБА_3 зумовили скасування заповіту на племінника і оформлення заповіту 15.05.2018 року на сторонню особу. Враховуючи особливості психіки ОСОБА_3 , вказані у п.1, ОСОБА_3 у момент здійснення нотаріальних дій 15.05.2018 року знаходилася під маніпулятивним впливом ОСОБА_2 . ОСОБА_3 у момент здійснення нотаріальних дій з оформлення заповіту 15 травня 2018 року керувати своїми діями і усвідомлювати наслідки своїх дій в повному обсязі не могла, враховуючи дію факторів, описаних у п.1 та п.2 …».
Стороною позивача надано суду першої інстанції висновки фахівця (спеціаліста) (т.с.2 а.с.63-68, 120-122).
Ухвалою суду першої інстанції (т.с.2 а.с.133) витребувано у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої допомоги» Запорізької міської ради: - засвідчену належним чином копію журналу обліку прийому хворих в стаціонар КУ «ЗМ КЛЕ ШД» за період 18.09.2014 р. – 26.09.2014 р., щодо звернення за медичною допомогою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - засвідчену належним чином журналу відмовлень в госпіталізації КУ «ЗМ КЛЕ ШД» за період 21.09.2014 р. – 25.09.2014 р., щодо звернень за медичною допомогою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання вищезазначеної ухвали Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судового-медичної експертизи» Запорізької обласної ради надано відповідні докази (т.с.2 а.с.140-145).
Ухвалою суду першої інстанції (т.с.3 а.с.39-40) призначено у цій справі посмертну судову психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: - чи страждала станом на 15.05.2018 ОСОБА_3 на захворювання, які могли вплинути на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?; - чи усвідомлювала ОСОБА_3 станом на 15.05.2018 значення своїх дій та чи могла керувати ними? Провадження у цивільній справі зупинено на час проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.
Ухвалою суду першої інстанції (т.с.3 а.с.49) провадження у цій справі поновлено, ухвалою суду першої інстанції (т.с.3 а.с.69-70) витребувано у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради: - інформацію та документи з наступних питань: довідку від лікаря-психіатра про те, чи перебувала на обліку громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (остання адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ), якщо перебувала, то надати медичну карту амбулаторного хворого від лікаря-психіатра. У разі наявності, надати будь-яку іншу медичну документацію стосовно гр. ОСОБА_3 ; витребувано у Комунальному некомерційному підприємстві «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради: - інформацію та документи з наступних питань: медичну карту амбулаторного хворого від сімейного лікаря щодо громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (остання адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ). У разі наявності, надати будь-яку іншу медичну документацію стосовно гр. ОСОБА_3 ; витребувано у Комунальному некомерційному підприємстві «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області: - інформацію та документи з наступних питань: щодо звернення у 2019-2021 роках громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (остання адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ) до травмпункту 5-ї міської лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги. На виконання вищезазначеної ухвали надано відповідні докази (т.с.3 а.с.80-83, 87-87а). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.3 а.с.85) витребувано у Комунальному некомерційному підприємстві «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області: - інформацію та документи з наступних питань: медичну карту амбулаторного хворого від сімейного лікаря щодо громадянки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; остання адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ). У разі наявності, надати будь-яку іншу медичну документацію стосовно ОСОБА_3 . На виконання вищезазначеної ухвали надано відповідні докази (т.с.3 а.с.88-88а).
Всі вищезазначені витребувані ухвалами суду першої інстанції додаткові докази в порядку задоволення відповідних клопотань експерта та сторони позивача у подальшому було надано судом першої інстанції експертній установі (т.с. 3 а.с. 84). 
Відповідно до повідомлення Дніпровської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії» МОЗ України від 25.06.2025 року № 1245 (т.с. 3 а.с. 94): «…Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про судову експертизу», п. 8 ст. 72 ЦПК України, повертаються матеріали цивільної справи ЄУН № 2311/3542/23, провадження № 2/317/18/2025 без виконання ухвали суду від 31.03.2025 року про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.я. на запит експертів матеріали недостатні для виконання покладених на них обов`язків…» (т.с. 3 а.с. 94).
Ухвалою суду першої інстанції (т.с.3 а.с.98) провадження у цій справі поновлено (т.с.3 а.с.49).
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25 вересня 2025 року (т.с.3 а.с.127-131) у задоволенні позову позивача у цій справі відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с.3 а.с.141-150) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме: визнати недійсним заповіт від 15.05.2018 року, спадкодавця ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата смерті – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), складений на користь спадкоємця ОСОБА_2 , посвідчений старостою Розумівського старостинського округу Богоутдиновою Н.М. (Долинська сільська рада); визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку (кадастровий номер 2322188400:08:001:0006, площею 0,1938 га, за адресою: АДРЕСА_1 ); визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку (кадастровий номер 2322188400:03:002:0061, площею 4,1763 га, за адресою: Запорізька обл., Запорізький р-н, Розумівська сільська рада).
В автоматизованому порядку 27.10.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (т.с.3 а.с.155). Ухвалою апеляційного суду від 28.10.2025 року (т.с.3 а.с.156) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 14.11.2025 року (т.с.3 а.с.165). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 17.11.2025 року (т.с.3 а.с.166), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с.3 а.с.167), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідного штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 16.02.2026 року по 02.03.2026 року включно (довідка – т.с.3 а.с.182).
Відповідач подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони позивача у цій справі (т.с.3 а.с.180).
Ухвалою апеляційного суду (т.с.3 а.с. 190) розгляд цієї справи призначено в режимі відеконференції в порядку задоволення клопотання представника позивача (т.с.3 а.с. 183-189).
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі позивач ОСОБА_1 додатково через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, (т.с. 3 а.с. 174-177), позивач ОСОБА_1 та третя особа - приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т.М. не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. 
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності позивача та третьої особи (нотаріуса), які не з`явились, за присутності представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Юрасова А.В. (останній в режимі відеоконференції - т.с. 3 а.с. 187-189), відповідача ОСОБА_2 та представника останньої – адвоката Іващенко М.В. (т.с. 1 а.с. 93). 
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, які з`явилися,та зокрема представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Юрасова А.В., який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що позивач заявляв позов у цій справі про визнання заповіту недійсним саме з правової підстави, передбаченої ст. 225 ЦК України (Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними), сторона позивача у суді першої інстанції у цій справі надавала свій висновок експертизи, виготовлений на замовлення сторони позивача, якій суд першої інстанції не прийняв до уваги у цій справі, ще до висновку (повідомлення) посмертної судової – психіатричної експертизи, призначеної судом першої інстанції у цій справі у подальшому також в порядку задоволення клопотання сторони позивача, який не дав відповіді на поставлене питання, та з яким сторона позивача була не згодна, але клопотання про призначення повторної посмертної судової – психіатричної експертизи сторона позивача у суді першої інстанції у цій справі не заявляла; перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1  у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Так, судом першої інстанції правильно на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного з`ясування обставин цієї справи, були допитані у цій справі такі свідки:
- позивач  ОСОБА_1 , який за його клопотанням, допитаний в якості свідка суду першої інстанції повідомив, що померла ОСОБА_3 є його рідною тіткою та хрещеною матір`ю. Позивач багато часу проводив з нею у селі. В останній раз бачив її за 4 дні до смерті. Позивач та його родина допомагали тітці будувати її будинок. За життя ОСОБА_3 обіцяла залишити будинок у спадок позивачу. Про наявність заповіту на ім`я ОСОБА_2 він нічого не знав. У них завжди були дружні та довірчі стосунки. З померлою позивач здебільшого спілкувався телефоном. Приїздив до неї пару разів на місяць та допомагав їй по господарству. Померла була не обізнана в юридичних питаннях, однак була розсудлива та цікавилася громадським життям. ЇЇ стан змінився після 2014 року, вона почала багато чого забувати та ходила засмучена. За неділю до настання смерті ОСОБА_3 впала з винограднику. З 2019 року померла почала збирати пусті пляшки в околицях села та стала заводити котів. Також вона почала конфліктувати з сусідами, у 2020 році вона вистрілила в сусіда зі стартового пістолету. Померла мала важкий характер. В останні 2 роки до її смерті, стосунки з позивачем погіршились. З відповідачем ОСОБА_2 позивач особисто не знайомий, він її не знає. Наявність заповіту стала для позивача несподіванкою. Також позивач повідомив суду, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , конфліктів з нею у 2016-2018 р.р. не було. Спочатку ОСОБА_3 склала заповіт на доньку позивача, а потім його скасувала. Донька позивача про заповіт нічого не знала. Протягом 2013-2014 р.р. позивач возив ОСОБА_3 до лікарні з приводу травми голови. Зміни у стані здоров`я були віковими.
- свідок донька позивача –  ОСОБА_7  суду першої інстанції повідомила, що вона за освітою є юристом. Померла ОСОБА_3 була свідку наче рідна бабуся, у дитинстві свідок багато часу проводила з нею, у них були близькі стосунки. В останні 10 років стосунки між свідком та померлою також були тісні, вона була на весіллі свідка. ОСОБА_3 передавала свідку ягоди, які сама збирала, свідок з родиною допомагали померлій фінансово. Крім цього, свідок також допомагала ОСОБА_3 у судових справах, у питаннях оренди землі та відносинах з нотаріусом. Свідок особисто з ОСОБА_3 їздила по державним установам з різних питань. З приводу заповіту свідок та померла не розмовляли, однак ОСОБА_3 , завжди казала, що майно повинно залишитись у батька, тому вона склала заповіт на батька, а потім змінила його. До 2013 року з ОСОБА_3 все було добре, а у 2014 році почались скарги на головну біль та запаморочення. У 2014 році ОСОБА_3 впала та вдарилась головою об стіл, батько повіз її до лікарні, однак її не госпіталізували. ОСОБА_3 після повернення з лікарні почала розповідати про те, що її намагались здати у психіатричну лікарню. У ОСОБА_3 було погано зі слухом. Після 2014 року ОСОБА_3 почала неадекватно себе поводити. Влаштувала стрільбу зі стартового пістолету. В останні роки життя почала тягнути в будинок різні речі, які знаходила у лісі. Свідок приїжджала двічі на тиждень. ОСОБА_3 звинуватила свідка у крадіжки балику, який впав за диван. Стосунки з ОСОБА_3 остаточно погіршились після її дня народження (80 років), з її боку почались претензії. Відповідаючи на питання представника відповідача свідок зазначила, що вона приїжджала до померлої майже кожен тиждень. На переконання свідка ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій. Вона була неадекватною, однак її родина все одно враховувала її думку. До психіатричної установи за допомогою не звертались. Відповідаючи на питання суду свідок повідомила, що саме вона подарувала ОСОБА_3 стартовий пістолет;
- свідок  ОСОБА_8 суду першої інстанції повідомив, що він є односельчанином ОСОБА_3 , та мешкає поруч з її будинком. За життя ОСОБА_3 була вольовою але доброю жінкою. Позивач ОСОБА_1 та його діти допомагали їй по господарству. У ОСОБА_3 був син, але він загинув, та вона збиралась усе майно залишити позивачу. З відповідачем ОСОБА_2 свідок не знайомий Після смерті сина у ОСОБА_3 відбулось погіршення слуху та почав часто змінюватися настрій, вона стала замкнутою.
- свідок  ОСОБА_9  суду першої інстанції повідомила, що вона 40 років мешкає в с. Розумівка, а також працювала разом з ОСОБА_3 в тракторній бригаді № 2 (біля 15 років). ОСОБА_3 для свідка є близькою подругою, до 2018 року вони завжди були разом, ходили по гриби, ніколи не сварились. У 2018 році між ними відбулась сварка, на переконання свідка, у ОСОБА_3 щось відбулось з псих ікою. Відповідаючи на питання свідок повідомила, що ОСОБА_3 допомагала онучка – ОСОБА_10 це племінник ОСОБА_3 . Свідок кілька разів бачила ОСОБА_2 , з якою ОСОБА_3 разом працювала. З 2018 року свідок та ОСОБА_3 не спілкувались, бо остання почала дивно себе вести, зокрема звинуватила свідка у крадіжки грошей; 
- свідок староста Розумівського старостинського округу  ОСОБА_11  суду першої інстанції повідомила, що вона знає ОСОБА_3 як пересічну мешканку громади. ОСОБА_2 бачила кілька разів. Також свідок повідомила, що на прохання ОСОБА_3 вона посвідчувала заповіт від 15.05.2018. З приводу посвідчення заповіту свідок повідомила, що до неї прийшла ОСОБА_3 зі своїми документами та копією паспорту особи, на ім`я якої вона збирається скласти заповіт. Перед посвідченням заповіту свідок ставила різні питання ОСОБА_3 для того, щоб перевірити її стан. Жодних сумнівів щодо стану ОСОБА_3 у свідка не виникло. Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок повідомила, що вона посвідчує приблизно 20-25 заповітів на рік. Протягом одного місяця вона направляє заповіт до нотаріуса. ОСОБА_3 свідок знає лише як мешканку села Нижня Хортиця, а також свідку відомо, що ОСОБА_3 колись готувала їжу у тракторній бригаді, та співала у хорі. Жодних обставин з приводу погіршення психічного стану ОСОБА_3 свідку не відомо;
- свідок  ОСОБА_12  суду першої інстанції повідомила, що вона мешкала з ОСОБА_3 в одному будинку, однак у 1985-1986 році, після закінчення школи поїхала та більше не поверталась. Крім цього, ОСОБА_3 є хрещеною молодшої сестри свідка. Свідок до останнього дня спілкувалась з ОСОБА_3 та бувала у неї в гостях. Будинок ОСОБА_3 завжди був доглянутий. ОСОБА_3 мала не погане здоров`я. Рідня ОСОБА_3 пропонувала їй переїхати до них, щоб вони її доглядали, а будинок продати. Відповідаючи на питання учасників судового розгляду свідок зазначила, що родичі ОСОБА_3 вважали її неадекватною. Свідок у 80-х роках працювала з ОСОБА_3 в одному магазині. Про заповіт свідку нічого не відомо. ОСОБА_3 користувалась слуховим апаратом, та за потреби вдягала окуляри. Про те, щоб ОСОБА_3 хтось допомагав свідку нічого не відомо;
- свідок  ОСОБА_13 , яка суду першої інстанції повідомила, що вона знайома з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , остання мешкає поруч з сестрою ОСОБА_3 на прізвище ОСОБА_14 , та доглядає її. ОСОБА_3 часто приїздила до свідка у гості до садового кооперативу який знаходиться у с. Приморське. Свідок часто балакала з ОСОБА_3 , остання мала добро здоров`я, любила пекти пироги. На думку свідка, у ОСОБА_3 не було ознак погіршення психічного здоров`я, вона один раз лежала у лікарні через укус кліща. Від ОСОБА_3 сідок чула про те, що у неї є племінниця, яка не дуже гарно ставиться до ОСОБА_15 та її сестри. Позивача ОСОБА_1 свідок вперше побачила на похоронах. ОСОБА_3 свідок останній раз бачила за 3-4 місяці до смерті, вона була у доброму стані, самостійно пересувалась та зустрічала їх;
- свідок ОСОБА_16  суду першої інстанції повідомила, що на її переконання ОСОБА_1 хоче заволодіти будинком померлої ОСОБА_3 проти її волі, оскільки він прямо казав про те, що він має право на будинок. З ОСОБА_3 свідок знайома з 2010 року, а з ОСОБА_2 сідок познайомилась у 2013 році. Свідок мекала поруч з ОСОБА_3 , у сусідньому селі Розумівка;
- свідок ОСОБА_17  суду першої інстанції повідомила, що вона є подругою ОСОБА_3 з 2012 року. Свідок приїздила до сестри у с. Нижня Хортиця, а ОСОБА_3 приходила у гості. Свідок зазначає, що ОСОБА_3 могла в сама себе обслуговувати, у неї не було хронічних хвороб. ОСОБА_3 до останнього дня була жвава та самостійна, однак користувалась слуховим апаратом. Свідок стверджує, що у ОСОБА_3 був нормальний психічний стан, незадовго до смерті вона приїжджала до свідка на день народження.
Також в ході розгляду справи судом першої інстанції правильно були досліджені такі письмові докази та встановлені відповідні обставини.
Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2009 року (справа № 2-о-137/09) встановлено факт того, що   ОСОБА_18 являється сином   ОСОБА_19 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія - т.с. 1 а.с. 12).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.1949 року вбачається, що батьками   ОСОБА_19 є:   ОСОБА_20 та   ОСОБА_21 (копія - т.с.1 а.с. 13).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.10.1950 року встановлено, що батьками   ОСОБА_22 є:   ОСОБА_20 та   ОСОБА_21 (копія - т.с.1 а.с. 13).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.10.2021 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла   ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія - т.с. 1 а.с. 14).
Відповідно до довідки про причину смерті форми 106/о № 5314 від 06.10.2021 року причиною смерті   ОСОБА_24 є хронічна ішемія головного мозку (копія - т.с. 1 а.с. 15).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 4763622 від 12.06.2013 року   ОСОБА_25 є власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 , кадастровий номер 2322188400:08:001:0006 (копія - т.с. 1 а.с. 19-20).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 13625250 від 28.11.2013 року   ОСОБА_25 є власником земельної ділянки на території Розумівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2322188400:03:002:0061 (копія - т.с.1 а.с. 21-22).
Відповідно до заповіту від 15.05.2018 посвідченого старостою Розумівського старостинського округу Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області в реєстрі ОСОБА_11 та зареєстрованого в реєстрі за № 10 вбачається, що   ОСОБА_25 все майно, що буде належати їй на день смерті, а також все на що вона матиме права, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія - т.с.1 а.с. 23-24).
Відповідно до спадкової справи № м193/2021, розпочатої 01.12.2021 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М., встановлено, що після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулись   ОСОБА_26 ,   ОСОБА_2 та ОСОБА_27 (сестра померлої); інші спадкоємці відсутні (копія - т.с. 1 а.с. 111-148).
Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9» ЗМР від 11.10.2023 № 2843/01-06 декларацію з сімейним лікарем у вказаному медичному закладі   ОСОБА_28 ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено не було (т.с. 1 а.с. 149).
Відповідно до інформації, наданої ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 13.10.2023 № 5218, встановлено, що   ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозволу на право придбання, зберігання і носіння зброї на надавався. Зареєстрованої зброї за вказаною особою не значиться та на обліку не перебуває (т.с. 1 а.с. 152).
Відповідно до журналу обліку прийому хворих в стаціонар за період з 18.09.2014 року по 26.09.2014 року та журналу відмовлень в госпіталізації за період з 21.09.2014 року по 25.09.2014 року встановлено, що 23.09. о 15 год 30 хв. за медичною допомогою зверталась   ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , зі скаргою на те, що вона 17.09.2014 впала дома сама. ЗЧМТ? Пароорбітальна гематома обох очей. Зі слів хворої впала тиждень назад. Свідомість не втрачала. Скарги на запаморочення. Від госпіталізації відмовилась; лікування у невропатолога (копія - т.с. 1 а.с. 154-161, т.с. 2 а.с. 112-115).
Відповідно до довідки КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 18.10.2023 № 4299/01-05 встановлено, що   ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за отриманням медичної допомоги до вказаної установи не зверталась (т.с. 1 а.с. 172).
Відповідно до інформації ФОП ОСОБА_5 (Центр слуху ОСОБА_5 ) встановлено, що ОСОБА_3 зверталась до Центру слуху ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в наступні дати: 19.02.2014 року –   ОСОБА_29 був підібраний та проданий слуховий апарат, встановлено попередній діагноз «Двобічна хронічна нейросенсорна недостатність 3 ст.»; 04.03.2014, 15.06.2016, 15.09.2021 – ОСОБА_3 було проведено корекцію налаштування слухового апарату. Медичні послуги не надавались ( т.с. 1 а.с. 208). 
Відповідно до висновку експерта № 5314 від 23.05.2022 встановлено, що смерть ОСОБА_3 настала від хронічної ішемії головного мозку з розвитком дисциркуляторної енцефалопатії, що ускладнилось у своєму перебігу вираженим набряком головного мозку. (т.с. 1 а.с. 239-241, т.с. 2 а.с. 84-86).
Відповідно до листа ТОВ «Розумівське АГРО» від 12.04.2024 року №17/04 встановлено, що з 2017 по 2021 роки   ОСОБА_25 самостійно отримувала орендну плату у грошовому вигляді (т.с.2 а.с. 130).
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 31 березня 2025 року (т.с. 3 а.с. 39-40) клопотання представника позивача адвоката Юрасова А.В. про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у цій справі задоволено; призначено у цій справі посмертну судову психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: - чи страждала станом на 15.05.2018 ОСОБА_3 на захворювання, які могли вплинути на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?; - чи усвідомлювала ОСОБА_3 станом на 15.05.2018 значення своїх дій та чи могла керувати ними? проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровської філії судових експертиз Держаної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою: 49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Алексєєнко Надії, буд. 84, код ЄДРПОУ 44470425; направлено експертам на дослідження матеріали цивільної справи №317/3542/23 (провадження 2/317/18/2025) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського округу Карташова Т.М. про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування; попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст. 384, 385 КК України; витрати, пов`язані з проведенням посмертної судово-психіатричної експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , якому роз`яснити положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі; провадження у цивільній справі зупинено на час проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.
На виконання клопотання експерта про надання додаткових матеріалів (т.с. 3 а.с. 47) судом витребувано довідку від лікаря психіатра відповідно до якої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку у лікаря-психіатра не перебувала (т.с.3 а.с. 87), та медичну карту стаціонарного хворого № 174, відповідно до якої   ОСОБА_25 перебувала на лікуванні у КНП «Клініка сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області з 11.01.2019 року по 01.02.2019 року з діагнозом: «Абсцес передньої черевної стінки». Ухвалою суду першої інстанції від 06.05.2025 року (т.с. 3 а.с. 49) провадження у цій справі поновлено, ухвалою суду першої інстанції від 16.05.2025 року (т.с. 3 а.с. 69-70) та від 29.05.2025 року (т.с. 3 а.с. 85) в порядку часткового задоволення клопотання сторони позивача витребувано відповідні докази, які були надані експерту для проведення експертизи (т.с. 3 а.с. 84, 92). 
Проте, відповідно до повідомлення Дніпровської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії» МОЗ України від 25.06.2025 року № 1245 (т.с. 3 а.с. 94): «…Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про судову експертизу», п. 8 ст. 72 ЦПК України, повертаються матеріали цивільної справи ЄУН № 2311/3542/23, провадження № 2/317/18/2025 без виконання ухвали суду від 31.03.2025 року про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.я. на запит експертів матеріали недостатні для виконання покладених на них обов`язків…» (т.с. 3 а.с. 94).
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно зі статтею 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
Стаття 1247 ЦК України визначає загальні вимоги до форми заповіту, змістом частини другої якої визначається, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.
Тлумачення частини другої статті 1257 ЦК України свідчить, що для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля – це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення – це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України.
Встановлення неспроможності особи в момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.
У частині 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.
Відповідно до частин 3, 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Вказаний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.
З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності, судом першої інстанції було правильно встановлено, що саме ОСОБА_1 , як позивач у цій справі та особа, яка стверджує про те, що померла    ОСОБА_25 в момент вчинення нею заповіту не могла віддавати звіт своїм діям та керувати ними, мав довести ту обставину, на яку він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог у цій справі.
Однак, суд першої інстанції правильно зазначав, що після дослідження всіх вищенаведених письмових доказів у цій справі окремо кожного та в їх сукупності, судом першої інстанції правильно не було встановлено жодної обставини, яка б свідчила про те, що померла    ОСОБА_25 в період складення спірного заповіту перебувала в особливому стані та не могла усвідомлювати значення своїх дій. Зокрема вказані обставини навпаки спростовуються показами допитаних в суді першої інстанції у судових засіданнях свідків. 
В ході розгляду справи судом першої інстанції також правильно було встановлено, що з моменту складання спірного заповіту, та його посвідчення старостою Розумівського старостинського округу Долинської сільської ради (15.05.2018) і смертю   ОСОБА_24 (04.10.2021) минуло більше трьох років.
Як до, так і після складання заповіту ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра не перебувала, будь-яких доказів існування обставин того, що померла мала якісь психічні розлади в момент складання заповіту судом не встановлено. 
Що стосується доводів позивача та його представника суд першої інстанції правильно дійшов таких висновків.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
В ході розгляду справи судом досліджено висновок посмертної судово-психологічної експертизи, який було складено фахівцем-психологом ОСОБА_30 на замовлення учасника справи № 317/3542/23    ОСОБА_31 , в порядку ст. 106 ЦПК України. Фахівець-психолог попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України (т.с. 2 а.с. 13-47).
Відповідно до висновків вказаної експертизи встановлено, що у момент здійснення нотаріальних дій 15.08.2018 року ОСОБА_3 знаходилась під маніпулятивним впливом ОСОБА_2 .  ОСОБА_3 у момент здійснення нотаріальних дій з оформлення заповіту 15.05.2018 року керувати своїми діями та усвідомлювати наслідки своїх дій в повному обсязі не могла. 
Надаючи оцінку вказаному доказу сторони позивача, суд першої інстанції правильно зазначав, що при проведенні відповідного дослідження фахівець-психолог ОСОБА_32 отримав інформацію щодо стану   ОСОБА_24 , спираючись на бесіду з позивачем    ОСОБА_33 та його донькою    ОСОБА_34 , які під час надання відповідних показів не були приведені до присяги та попереджались про кримінальну відповідальність, а крім цього, вказані особи безпосередньо зацікавлені у вирішенні справи.
Також, фахівець-психолог ОСОБА_32 не взяв до уваги ту обставину, що   ОСОБА_25 за життя не перебувала на обліку у лікаря психіатра, а також у нього в розпорядженні не перебували інші матеріали справи, які були надані експертам Дніпровської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії» МОЗ України, які вивчивши матеріали цієї цивільної справи, дійшли висновку про їх недостатність для виконання покладених не них обов`язків та проведення відповідної експертизи.
У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги висновок посмертної судово-психологічної експертизи, який було складено фахівцем-психологом ОСОБА_30 (т.с. 2 а.с. 13-47).
Щодо показів позивача ОСОБА_1 та його доньки – свідка ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно оцінив покази останніх критично, оскільки вказані особи безпосередньо зацікавлені у розгляді цієї справи та їх ці покази не підтверджуються іншими доказами у цій справі.
Окремо, суд першої інстанції правильно звернув увагу на: - доводи свідка   ОСОБА_35 з приводу того, що померла   ОСОБА_25 у конфлікті з сусідом використала пістолет, оскільки за поясненням свідка, саме вона придбала для   ОСОБА_24 вказаний пістолет для самооборони, - та той факт, що ані позивач   ОСОБА_26 , ані його донька ОСОБА_7 за життя   ОСОБА_24 не вжили жодних дій направлених на визнання померлої недієздатною або обмежено дієздатною та встановлення над нею опіки, так як, за їхнім твердженням   ОСОБА_25 як в момент вчинення заповіту так і протягом трьох років до смерті фактично мала психічний розлад, а отже вона не могла самостійно себе доглядати. 
Крім цього, судом першої інстанції було правильно на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України досліджено:
- оглядовий відеозапис помешкання   ОСОБА_24 , наданий позивачем   ОСОБА_33 в якості доказу умов проживання ОСОБА_3 , відповідно до якого вбачається, що на момент відеозйомки помешкання є забрудненим, речі розкидані, на підлозі уламки скла, каміння та бруду, меблі перевернуті. а речі розташовані не на своїх місцях (т.с.1 а.с. 211). При цьому, надаючи оцінку вказаному відеозапису, суд першої інстанції правильно відмітив, що з нього не зрозуміло коли саме, де та з якою метою відбувається відеозйомка. Тобто можливо припустити, що вказаний відеозапис було проведено вже після смерті   ОСОБА_24 , саме в ході розгляду справи судом, що в свою чергу не свідчить про те, що саме у таких умовах проживала померла, у зв`язку з чим суд першої інстанції правильно не прийняв вказаний відеозапис в якості доказу умов проживання померлої   ОСОБА_24 
- оглянуто відеозапис, долучений відповідачем ОСОБА_2 , на якому, за твердженням відповідача, зображена   ОСОБА_25 , яка вітає зі святом свою сестру. Разом з тим, оглядаючи вказаний відеозапис, суд першої інстанції правильно констатував, що з нього не зрозуміло коли саме він виготовлений, ким та за яких обставин (т.с.1 а.с. 224); з огляду на вищевикладене, суд першої інстанції правильно не прийняв вказаний відеозапис в якості доказу стану померлої   ОСОБА_24 . 
При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача у цій справі не знайшли свого підтвердження у судових засіданнях, не доведені належними та допустимими доказами, а тому у задоволенні позову позивача суд першої інстанції правильно відмовив у цій справі через його недоведеність.
Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 є такими, що фактично дублюють доводи його позовної заяви у цій справі у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд. 
Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача, яку він та його представник вважають такою, що є єдино правильною та єдино можливою. 
Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи: заслуховував пояснення сторін, досліджував докази сторін, витребував докази, допитував свідків, призначав експертизу тощо. 
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Позивач ОСОБА_1 та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі, наявності підстав для задоволення останнього. 
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального права судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони позивача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі. 
Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом. 
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 вересня 2025 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повна постанова апеляційним судом складена 31.03.2026 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Онищенко Е.А. 	Трофимова Д.А.