Справа № 473/908/26
П О С Т А Н О В А
іменем України
"10" березня 2026 р.      місто Вознесенськ
Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Нікітченко М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з протоколами проживає адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1 
В С Т А Н О В И В:
У протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №599578 від 24.02.2026 року поліцейським, який його склав, зазначено, що: «24.02.2026 року 01:59 год. м.Вознесенськ вул.Київська 258 водій, керуючи ТЗ Mercedes Benz SPRINTER н/з НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами Новокодацьким судом м.Дніпра №205/8983/25 від 09.07.2025 року, дане правопорушення вчинив повторно протягом року ЕПР 1 597199 від 21.02.2026 року. Бодікам 470688, 474149». 
Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані як порушення п.2.1 а) ПДР та за ч.5 ст.126 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи за допомогою смс-повідомлення, яке отримав 04.03.2026 року, про поважні причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи не надав, тому розгляд справи відбувся у його відсутності згідно із положеннями ст.268 КУпАП.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, суд враховує, що ч.5 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність серед іншого саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
З огляду на досліджені докази суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.5 ст.126 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушень, передбачених саме частинами другою - четвертою цієї статті, оскільки поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення в розділі «суть адміністративного правопорушення» зазначає, що ОСОБА_1 : «будучи позбавленим права керування транспортними засобами Новокодацьким судом м.Дніпра №205/8983/25 від 09.07.2025 року, дане правопорушення вчинив повторно протягом року ЕПР 1 597199 від 21.02.2026 року».
На підтвердження повторності вчинення  ОСОБА_1 правопорушення до матеріалів справи долучено копію постанови Новокодацького районного суду м.Дніпра №205/8983/25 від 09.07.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням стягнення у виді штрафу 17000 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік. 
Також до справи долучено копію постанови серії ЕНА №6556355 від 23.01.2026 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП. Проте про цю постанову та це правопорушення нічого не вказано в розділі «суть правопорушення» в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №599578 від 24.02.2026 року.
Також до протоколу ЕПР1 №599578 від 24.02.2026 року долучені довідки УПП в Миколаївській області про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 видане 07.11.2006, транспортний засіб Mercedes Benz SPRINTER, н/з НОМЕР_2 , належить КМГО «громадський контроль та допомога», а також, що ОСОБА_1 протягом року 23.01.2026 вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №6556355 від 23.01.2026 притягувався до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. Згідно облікових даних інформаційного порталу Національної поліції України копія постанови була отримана вище вказаним громадянином на місці її винесення.
У справі є витяг із адміністративної практики, де вказано, що стосовно ОСОБА_1 21 лютого 2026 року складено протокол ЕПР1 №597199 від 21.02.2026 року за ч.5 ст.126 КУпАП.
Також в матеріалах справи є відеозапис того, що тз із водієм у військовій формі було зупинено за перевищення швидкості. Встановлено, що водій не має посвідчення водія та позбавлений права керування тз.
Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Коли суд виконує роль сторони обвинувачення – ЄСПЛ постановляє порушення вимоги безсторонності суду – рішення ЄСПЛ "Гайдашевський проти України", від 6.02.2025. ЄСПЛ визнав порушення ст.6, оскільки здійснюючи пошук доказів за власною ініціативою та засуджуючи заявника на їх підставі, апеляційний суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді. Суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Ч.5 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Тобто елементами об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є вчинення саме повторно протягом року одного з діянь, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Ці обставини мають бути підтверджені матеріалами провадження.
Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №599578 від 24.02.2026 року, складеного відносно ОСОБА_1 , в ньому працівник поліції зазначає, що ОСОБА_1 керував ТЗ Mercedes Benz SPRINTER, н/з НОМЕР_2 , правопорушення вчинено повторно протягом року». 
На підтвердження повторності в розділі суть правопорушення поліцейський в протоколі посилається на ЕПР 1 597199 від 21.02.2026 року, проте згідно із витягом із адмінпрактики – аркуш справи 11, - цей документ не є постановою, це лише протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, що до того ж розглядається цим же складом суду стосовно ОСОБА_1 та постанова по ньому ще не прийнята.
Рішення ж суду за ст.130 КУпАП також не стосується правопорушень, що передбачені ч.ч.2-4 ст.126 КУпАП та не є підставою повторності.
Надана постанова від 23.01.2026 року стосовно ОСОБА_2 за ч.4 ст.126 КУпАП, проте про цю постанову як підставу повторності, поліція в протоколі нічого не вказала. 
Те, що правопорушення вчинено повторно – має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу, в даному випадку органами Національної поліції.
Згідно із п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)».
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1  за ч.5 ст.126 КУпАП, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки є не конкретним, не має доказів на підтвердження обставин, що в ньому наведені, не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, зокрема даних про повторність правопорушення.
За змістом статей 7, 251, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, зібраних особами, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежений лише тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.
При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552715 від 28.12.2025 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Те, що правопорушення вчинено повторно – має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу, в даному випадку органами Національної поліції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України. 
Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Оскільки в протоколі серія ЕПР1 №599578 від 24.02.2026 року поліцейський, який його склав, посилається на повторність правопорушення, проте документи, що вказані в протоколі, не утворюють такої повторності за ч.5 ст.126 КУпАП (постанова за ст.130 та протокол за ч.5 ст.126 КУпАП), а суд не може вийти за межі протоколу, який фактично є обвинуваченням у справі, внести до нього виправлення чи доповнення, суд також не має права збирати докази - тому на підставі положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Щодо питання про повернення протоколу, то суд вважає, що це право, а не обов`язок суду приймати рішення про повернення протоколу. Тим більше, що згідно із Постановою від 02 вересня 2021 року справа №11-97 сап20 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке: «74. Норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 цього Кодексу у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить».
Крім того, після повернення протоколу посадовій особі, що його склала, жодні виправлення до протоколу вже внесені не можуть бути, оскільки згідно п.6 та п.7 Розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції»: «Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено».
Керуючись ч.5 ст.126, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Копію постанови направити ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся у його відсутності з дотриманням вимог ст.268 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.
Суддя Н.Б.Зубар