Копія

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" березня 2026 р. Справа № 608/522/26
Номер провадження2/608/451/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В. 
з участю секретаря Южди Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2026 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області про зміну способу стягнення аліментів. 
В позовній заяві позивачка вказала, що рішенням Чортківського районного суду від 17 липня 2015 року по справі № 608/717/15-ц ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 9 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду третя особа відкрила виконавче провадження № АСВП 49453225 від 07 грудня 2015 року. Однак, вказаного розміру аліментів для утримання дитини є недостатньо, оскільки дочка росте і потребує значно більших коштів як для харчування, навчання, так і для дозвілля та позанавчального процесу. Крім того, з моменту ухвалення рішення зріс рівень інфляції, значно знецінилася гривня України як валюта. Відповідач на даний час мобілізований, проходить службу в ЗСУ та отримує дохід, який, на її думку, дозволить йому сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку. Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача з твердої грошової суми в розмірі 700 гривень щомісячно, встановивши їх розмір 1/4 частину всіх видів доходів ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно до досягнення дочкою повноліття, а також стягнути з нього витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. 
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Тесля П. О. в судове засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення по справі. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, від відділу надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. 
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів.
Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 17 липня 2015 року по справі № 608/717/15-ц ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 700 гривень щомісячно, починаючи з 09 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49453225 від 07.12.2015 вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції знаходиться вказане виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 700 гривень щомісячно, починаючи з 09 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Довідкою про наявність на виконанні виконавчого документа Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області № 6770/28.9-24/6 від16.02.2026 та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів підтверджується, що у відповідача ОСОБА_2 відсутня заборгованість по сплаті аліментів по вказаному виконавчому провадженні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Приписами ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.
Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користуються рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.
Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року.
Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд приходить до висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.
В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька підлягає задоволенню.
Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).
З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України.
За правилами ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Враховуючи вищевказані обставини по справі, рівність сторін щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, матеріальне становище та стан здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який на даний час проходить військову службу за мобілізацією, також обов`язок не тільки батька утримувати дитину, але і матері, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. На підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суду надано договір про надання правничої допомоги № 8 від 17.02.2026; квитанцію на підтвердження вартості послуг за надання правничої допомоги у розмірі 5000 гривень. 
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1 331,20 гривень судового збору. 
Керуючись ст.ст. 180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2015 року у справі № 608/747/15-ц, яким вирішено стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нагірянка Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів, яке здійснюється на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2015 року у справі № 608/747/15-ц, припинити після набрання рішенням суду у даній справі законної сили. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання їй правничої допомоги в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_2 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Суддя:/підпис/        
Згідно з оригіналом:
Заочне рішення набрало законної сили «___» ____________________ 2026 року.
Оригінал заочного рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/522/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області. 

Суддя: Н В Яковець 

Копію заочного рішення видано «___»_____________________202__ року.

Секретар: