ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.04.2026 Справа № 914/1850/25(914/2929/25) 
Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Цурак У.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Бойчак», Хмельницька область, Ярмолинецький р-н, с. Косогірка, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ», м. Львів
про стягнення 146 112,00 грн

в межах провадження у справі № 914/1850/25
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» (79024, Львівська область, м. Львів, вул. Липинського, буд. 54, ЄДРПОУ 39685014)
про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» (79018, Львівська область, м. Львів, вул. Шараневича І., буд. 1; код ЄДРПОУ 43023513)

Представники сторін:
від позивача: Гринчук Ю.В.
від відповідача: не з`явився
ВСТАНОВИВ:
13 червня 2025 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» (79018, Львівська область, м. Львів, вул. Шараневича І., буд. 1; код ЄДРПОУ 43023513).
У заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство «Трансмарт СМ» (79018, Львівська область, м. Львів, вул. Шараневича І., буд. 1; код ЄДРПОУ 43023513) ініціюючий кредитор просить призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.
Арбітражним керуючим Сибалем Андрієм Михайловичем подано заяву-згоду з додатками на призначення його розпорядником майна ТОВ «Трансмарт СМ».
Ухвалою суду від 17.06.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» (79018, Львівська область, м. Львів, вул. Шараневича І., буд. 1; код ЄДРПОУ 43023513) прийнято до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 23.07.2025. 
Ухвалою від 30.07.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ», введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» арбітражного керуючого Гаврилюка Олександра Романовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1361 від 08.08.2013, адреса офісу: 79016, м. Львів, вул. Сембратовичів, 7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Попереднє засідання суду призначено на 10.09.2025.
На адресу Господарського суду Львівської області 19.09.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Бойчак» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» про стягнення 146 112,00 грн заборгованості.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.09.2025, позовну заяву передано судді Чорній Л.З., в провадженні якої перебуває справа № 914/1850/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ».
Ухвалою суду від 29.09.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Бойчак» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» про стягнення 146 112,00 грн заборгованості, прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/1850/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ».
В судове засідання від 12.11.2025 року сторони не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, вимог ухвали суду не виконали.
В судове засідання від 28.01.2026 року сторони не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.
Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 28.01.2026, розгляд справи відкладено на 01.04.2026.
У судове засідання 01.04.2026 представник позивача з`явився, позовні вимоги пыдтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, поясненнях, наданих у судовому засіданні.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.
Як визначено в частині 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, відповідно до ст. 13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
У судовому засіданні 01.04.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Позиції сторін. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що між ТОВ «ТД «БОЙЧАК» (Постачальник) та ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» (Покупець) укладено Договір поставки № 34-КП/22 від 10 березня 2022 року (надалі - Договір), за яким ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БОЙЧАК» поставив ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» товар (продукцію), а Покупець зобов`язувався прийняти та оплатити вартість товару. Відповідно до умов Договору, оплата за продукцію проводиться протягом 6 (шести) календарних днів з моменту отримання товару (п. 3.1 Договору поставки № 34-КП/22 від 10 березня 2022 року). На виконання умов Договору, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БОЙЧАК» (Постачальник) було поставлено та передано у власність ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» (Покупець) Товар на загальну суму 778 242,26 грн, що підтверджується видатковими накладними. Зобов`язання Покупця зменшено взаємозаліком за надані послуги (логістичні, маркетингові), на загальну суму 24709,93 грн, що підтверджується Актами. Позивач зазначає, що покупець лише частково здійснив оплату за отриманий Товар у розмірі 607 420,33 грн, що підтверджується Платіжними інструкціями. 
Позивач посилається на те, що заборгованість за ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» перед ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БОЙЧАК» відповідно до розрахунку становить 146 112,00 грн. Однак, у зв`язку з неможливістю ТОВ «Рітейл Україна» оплатити заборгованість за отриманий Товар між ТОВ «ТД «БОЙЧАК» ТОВ «Трансмарт СМ» (код 43023513) та ТОВ «РІТЕЙЛ Україна» укладено Договір про переведення боргу № 130923/01 від 13 вересня 2023 року. Відповідно до п. 1.1 Договору про переведення боргу № 130923/01 від 13 вересня 2023 року Первісний боржник (ТОВ «Рітейл Україна») переводить свій борг за договором № 34-КП/22 від 10.03.2022р. (Основний договір) укладений між ТОВ «РІТЕЙЛ Україна» та ТОВ «ТД «БОЙЧАК» (Кредитор) а саме: обов`язок з оплати заборгованості, а Новий боржник (ТОВ «Трансмарт СМ») заміняє Первісного боржника у зобов`язанні зі сплати грошових коштів, що виникає з Основного договору, і приймає на себе зазначені обов`язки Первісного боржника за основним Договором. 
Відповідач своєї правової позиції у справі не висловив, відзиву не подавав.
Обставини справи встановлені судом. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ТОВ «ТД «БОЙЧАК» (постачальник) та ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» (покупець) укладено Договір поставки № 34-КП/22 від 10 березня 2022 року (договір), відповідно до умов яких, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БОЙЧАК» поставив ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» товар (продукцію), а Покупець зобов`язувався прийняти та оплатити вартість товару. Відповідно до умов Договору, оплата за продукцію проводиться протягом 6 (шести) календарних днів з моменту отримання товару (п. 3.1 Договору поставки № 34-КП/22 від 10 березня 2022 року). На виконання умов Договору, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БОЙЧАК» (Постачальник) поставлено та передано у власність ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» (Покупець) Товар на загальну суму 778 242,26 грн. що підтверджується видатковими накладними: Видаткова накладна № BOY00167134 від 21.03.2022, видаткова накладна № BOY00168530 від 28.03.2022; видаткова накладна № BOY00169004 від 30.03.2022р.; Видаткова накладна № BOY00170079 від 04.04.2022; видаткова накладна № BOY00170080 від 04.04.2022; видаткова накладна № BOY00172286 від 11.04.2022; видаткова накладна № BOY00172287 від 11.04.2022; видаткова накладна № BOY00172568 від 11.04.2022; видаткова накладна № BOY00172569 від 11.04.2022; видаткова накладна № BOY00174653 від 18.04.2022; видаткова накладна № BOY00179108 від 02.05.2022. Зобов`язання Покупця було зменшено взаємозаліком за надані послуги (логістичні, маркетингові), на загальну суму 24 709,93 грн. що підтверджується Актами: акт № БУ-1325 від 31.03.2022 на суму 8 793,60 грн, акт № БУ-1874 від 30.04.2022 на суму 8 084,96 грн, акт № БУ-1873 від 30.04.2022 на суму 7 225,46 грн, акт № БУ-132 від 31.05.2022 на суму 605,91 грн. 
Покупець частково здійснив оплату за отриманий Товар у розмірі 607 420,33 грн, що підтверджується Платіжними інструкціями: платіжна інструкція № 1596 від 28.03.2022 на суму 84 658,77 грн, платіжна інструкція № 1780 від 04.02.2022 на суму 73 674,08 грн, платіжна інструкція № 1906 від 11.04.2022 на суму 119 392,87 грн, платіжна інструкція № 2072 від 18.04.2022 на суму 58 695,75 грн, платіжна інструкція № 2372 від 28.04.2022 на суму 100 000,00 грн, платіжна інструкція № 2371 від 28.04.2022 на суму 40 000,00 грн, платіжна інструкція № 2673 від 12.05.2022 на суму 130 998,86 грн. Заборгованість за ТОВ «РІТЕЙЛ УКРАЇНА» перед ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «БОЙЧАК» відповідно до розрахунку становить 146 112,00 грн. 
Позивач посилається на те, що у зв`язку з неможливістю ТОВ «Рітейл Україна» оплатити заборгованість за отриманий Товар було між ТОВ «ТД «БОЙЧАК» (код 38884736) ТОВ «Трансмарт СМ» (код 43023513) та ТОВ «РІТЕЙЛ Україна» (код 36808029) укладено Договір про переведення боргу № 130923/01 від 13 вересня 2023 року. Відповідно до п. 1.1 Договору про переведення боргу № 130923/01 від 13 вересня 2023 року Первісний боржник (ТОВ «Рітейл Україна») переводить свій борг за договором № 34-КП/22 від 10.03.2022 (Основний договір) укладений між ТОВ «РІТЕЙЛ Україна» та ТОВ «ТД «БОЙЧАК» (Кредитор) а саме: обов`язок з оплати заборгованості в розмірі 146 233,38 (сто сорок шість тисяч двісті тридцять три гривні 38 коп.) гривень, а Новий боржник (ТОВ «Трансмарт СМ») заміняє Первісного боржника у зобов`язанні зі сплати грошових коштів, що виникає з Основного договору, і приймає на себе зазначені обов`язки Первісного боржника за основним Договором. Відповідно до п. 2.1 та п. 2.3. Договору про переведення боргу № 130923/01 від 13 вересня 2023 року Новий боржник погоджується виконати грошове зобов`язання до 31 грудня 2024 року. 
Позивач зазначає, що при укладенні Договір про переведення боргу № 130923/01 від 13 вересня 2023 року сторонами допущено арифметичну помилку при здійсненні підрахунку суми заборгованості, а саме: зазначено більшу на 121,38 грн. суму Станом на момент подання позову сума боргу становить 146 112,00 грн. 
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. 
За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Отже, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.
Відповідно до статті 526 ЦКУ, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 525 ЦКУ, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до статті 610 ЦКУ, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
За приписами статті 611 ЦКУ, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Матеріалами справи встановлено, а відповідачем не спростовано факт поставки товару, що підтверджується належними доказами, які долучені до матеріалів справи. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 146 112,00 грн заборгованості.
Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають задоволенню.
Судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, відповідно до норм ст. 129 ГПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 216, 234, 235 ГПК України, суд 
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарт СМ» (79018, Львівська область, м. Львів, вул. Шараневича І, буд. 1; ЄДРПОУ 43023513) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Бойчак» (32155, Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Косогірка; код ЄДРПОУ 38884736) 146 112,00 грн заборгованості та 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати згідно з ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.04.2026.

Суддя Чорній Л.З.