ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
18 березня 2026 року 	Справа № 280/9227/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 19; код ЄДРПОУ 44830259) 
до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38; код ЄДРПОУ 43985576)
про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:
27.10.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (далі – позивач) до Тернопільської митниці (далі – відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару від 02.10.2025 № UA403070/2025/000321/2;
визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару від 06.10.2025 № UA403070/2025/000323/2.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З урахуванням викладеного вважає спірні рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі № 280/9227/25; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
07.11.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 56100), в якому висловлює свою незгоду з заявленими позовними вимогами з тих підстав, що в поданих товариством документах містяться розбіжності. Також, надані позивачем документи не підтверджують усі числові значення складових митної вартості. При цьому, митним органом установлено, що вартість імпортованого товару є вищою, ніж заявлена позивачем. Наведене зумовило прийняття оскаржуваних рішень, у графі 33 яких містяться обставини їх прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості. За таких обставин просить у задоволенні позову відмовити. 
Крім того, 07.11.2025 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 56102) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та/або з викликом сторін.
Стосовно даного клопотання слід зазначити про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 2 ст. 12 КАС України).
Згідно з пунктом 10 ч. 6 ст. 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 257 КАС України).
При цьому, згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Як зазначено у ч. 1 ст. 260 КАС України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Як зазначено у ч. 7 ст. 262 КАС України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Зважаючи на те, що відповідачем не доведена необхідність розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; дана справа є справою незначної складності і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання митниці.
Крім того, клопотання не містить будь-якої інформації стосовно предмету спору, яка може бути надана сторонами лише у судовому засіданні за участі їх представників та не може бути надана із заявами по суті справи.
Ухвалою суду від 21.01.2026 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (код ЄДРПОУ 44830259) за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності позивача є оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (код КВЕД 46.61).
04.12.2023 ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» (Покупець) уклало з компанією Qingdao Manye Machinery Cо., Ltd., (Китай) (Продавець) Контракт № ME/1 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
В подальшому Продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікацій від 20.05.2025 № 2025-2, від 20.05.2025 № 2025-2-z, рахунку-фактури від 30.06.2025 № МЕ-2025-2А здійснено поставку товару.
Митна вартість зазначеного товару підприємством заявлена відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений у статті 58 Митного кодексу України. 
Товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил “ІНКОТЕРМС 2010”.
18.09.2025 позивачем до митного оформлення митну декларацію № 25UA403070008349U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: 
Товар 1: «Напівпричеп тракторний самоскидний, начіпний, новий, з суцільнометалевими бортами, призначений для перевезення різних сільськогосподарських вантажів: Причіп 1ПТС-1,5 – 50 шт., номінальне навантаження 1500 кг, розміри кузову, мм (ДхШхВ) - 2100х1410х400, календарний рік виготовлення - 2025, марка - нема даних. Номери рам: ME20250200001; ME20250200002; ME20250200003; ME20250200004; ME20250200005; ME20250200006; ME20250200007; ME20250200008; ME20250200009; ME202502000010; ME202502000011; ME202502000012; ME202502000013; ME202502000014; ME202502000015; ME202502000016; ME202502000017; ME202502000018; ME202502000019; ME202502000020; ME202502000021; ME202502000022; ME202502000023; ME202502000024; ME202502000025; ME202502000026; ME202502000027; ME202502000028; ME202502000029; ME202502000030; ME202502000031; ME202502000032; ME202502000033; ME202502000034; ME202502000035; ME202502000036; ME202502000037; ME202502000038; ME202502000039; ME202502000040; ME202502000041; ME202502000042; ME202502000043; ME202502000044; ME202502000045; ME202502000046; ME202502000047; ME202502000048; ME202502000049; ME202502000050. Виробник: QINGDAO MANYE MACHINERY CO., LTD.».
Товар 2: «Прокладки з пароніту для двигунів внутрішнього згоряння, КПП та інших деталей сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Прокладки редуктора ґрунтофрези Кентавр 100 (комплект) – 40 шт.».
Товар 3: «Загартоване скло, призначене для моторних транспортних засобів (тракторів сільськогосподарського цивільного призначення): Скло дверей правої DF 404 (h=1475, L=650х760х220) – 2 шт. Скло захисне ліве DF 404DHL – 10 шт. Скло захисне праве DF 404DHL – 10 шт.».
Товар 4: «Вироби з чорних металів інші, виготовлені методами токарної та фрезерної обробки, запасні частини до сільськогосподарської техніки. Не військового призначення: Кожух захисту ременя (малий) МБ1080-МБ1012 – 45 шт. Кришка підшипника вихідного валу ґрунтофрези Кентавр 100 – 20 шт. Ступиця культиватора (9 ножів) Кентавр 100 – 8 шт. Ящик АКБ з кришкою МБ1080-МБ1012 – 4 шт. Планка полірувальна Кентавр 100 – 7 шт.».
Товар 5: «Арматура кріплення з недорогоцінних металів, що використовуються для тракторів цивільного сільськогосподарського призначення: Упор безпеки Кентавр МБ3040Д – 5 шт. Пластина (фланець) кріплення колеса Кентавр 100 – 10 шт.».
Товар 6: «Кришки, заглушки з недорогоцінних металів. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Кришка радіатора R195 – 40 шт. Кришка радіатора з датчиком температури R175/180 – 65 шт.».
Товар 7: «Частини двигунів внутрішнього згоряння з компресійним запалюванням від стиснення (дизелів). Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Кільця поршневі R190 (0,25) – 5 шт. Кільця поршневі 0.25 R195 – 5 шт. Кільця поршневі 0,25 R180 – 5 шт. Сапун двигуна (пластик) R175/180 – 18 шт.».
Товар 8: «Обладнання для фільтрування або очищення газів, фільтри забору та очищення повітря для двигунів внутрішнього згоряння. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Фільтр повітряний - паперовий елемент R175A/180N/190N тип 2 – 50 шт.».
Товар 9: «Частини, які використовуються або встановлюються виключно на сільскогосподарські машини або механізми для обробки грунту (запасні частини до сівалок, косарок, грунтофрез), не містять у своєму складі радіоелектроних засобів: Натягувач ланцюга в зборі ґрунтофрези LX1090D – 25 шт.».
Товар 10: «Вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи, з чавуну або сталі. Частини двигунів внутрішнього згоряння, колінчасті вали для тракторних двигунів, повноопорні, сталеві. Забезпечують зворотньо-поступальний рух від поршнів двигуна до кпп. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Вал колінчастий R185/190/192 – 6 шт.».
Товар 11: «Вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Вал четвертий ZIRKA SH 41 – 10 шт.».
Товар 12: «Корпуси підшипників без вмонтованих кулькових або роликових підшипників; підшипники ковзання для валів, нові. Застосовуються для зменшення сил тертя при обертанні валів двигунів, для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Вкладиші шатуна R175/180 (0,25) – 20 шт. Вкладиші шатуна R175/180 (0,5) – 10 шт.».
Товар 13: «Маховики та шківи з чавуну або сталі, призначені для передачі крутного моменту від двигуна на коробку перемикання швидкостей. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Маховик з вінцем Z=122, діам 370мм R175/180 – 20 шт.».
Товар 14: «Зубчасті колеса, ланцюгові зірочки та інші елементи передач, представлені окремо. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Шестерня провідна ґрунтофрези (49 зубів) LX1090D – 20 шт. Шестерня 2 (z=15, 6 шліц) ZIRKA SH 41 – 10 шт.».
Товар 15: «Прилади освітлювальні або візуальної сигналізації. Блоки для сигналізаційного оповіщення водія, для встановлення на моторних транспортних засобах. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: Фара у зборі R180 (світлодіоди) – 55 шт.».
Товар 16: «Вимикачі та перемикачі для напруги не більш як 60 В кнопкові. Для ремонту і технічного обслуговування мото та сільськогосподарської техніки: Кнопка аварійної зупинки DF 244DG2 – 20 шт.».
Товар 17: «Частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705: коробки передач та їх частини. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Кришка редуктора ззаду МБ1080-МБ1012 – 15 шт.».
Товар 18: «Колеса ходові моторних транспортних засобів товарних позицій 8701- 8705, їх частини та приладдя. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Ступиця колеса МБ1080-МБ1012 – 31 шт.».
Товар 19: «Радіатори, призначені для охолодження рідини (тосол, антіфриз, вода), запасні частини до сільськогосподарської техніки: Радіатор R185/190/192 (латунь) – 10 шт.».
Разом із митною декларацією позивачем надано документи на підтвердження заявленої митної вартості товару та транспортних витрат (графа 44 МД): пакувальний лист від 30.06.2025 № б/н; рахунок-фактура (інвойс) від 30.06.2025 № МЕ2025-2А; коносамент від 11.07.2025 № BW25060703; накладна УМВС від 08.09.2025 № 00001184; банківський платіжний документ, що стосується товару від 18.06.2025 № 1550; банківський платіжний документ, що стосується товару – виписка банку від 02.07.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 26.08.2025 № 3693; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 26.08.2025 № G250826-21; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Акт виконаних послуг від 26.08.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Акт виконаних послуг від 15.09.2025 № 3747; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Довідки про транспортні витрати від 26.08.2025; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Заявка на перевезення від 04.07.2025 № 78; документ, що підтверджує вартість перевезення товару – Заявка на перевезення від 28.08.2025 № 78; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) – специфікація від 20.05.2025 № 2025-2; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) – специфікація від 20.05.2025 № 2025-2-z; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) – додаткова угода від 18.06.2025 № 4; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 04.12.2023 № МЕ/1; внутрішній договір (контракт) комісії від 02.01.2025 № 210825-1; внутрішній договір (контракт) комісії – Доручення від 20.04.2025 № 2004С; договір (контракт) про перевезення від 27.02.2025 № 2702/912/25; договір (контракт) про перевезення від 27.02.2025 № Х270225-40; заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» від 03.10.2025 № 1; електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат від 09.07.2025 № C257837249790002; інші некласифіковані документи – технічний опис від 30.06.2025; інші некласифіковані документи – технічний опис від 19.09.2025; інші некласифіковані документи – технічний опис від 26.09.2025.
Митниця направила уповноваженій особі повідомлення з вимогою надання додаткових документів, а саме - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ просили надати (за наявності) такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; - каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару.
На вимогу митного органу позивачем 26.09.2025 направлено лист № 260902, яким митниці надано комерційну пропозицію, прайс-лист виробника від 10.05.2025; виписку з особистого банківського рахунку за червень 2025 року; лист перевізника від 11.09.2025 № 09-11/1-1 щодо відсутності витрат за наднормове зберігання контейнерів з товаром в порту. Також, вказаним листом митницю повідомлено, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловлено прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
За результатами розгляду поданих позивачем документів, митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 02.10.2025 № UA403070/2025/000321/2, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403070/2025/000536, якою митницею також було роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подати нову митну декларацію на підставі Рішення про коригування митної вартості від 02.10.2025 № UA403070/2025/000321/2, Класифікаційного рішення про визначення коду товару від 02.10.2025 № 25UA40300000066-КТ та з врахуванням правок, що зазначені у причині відмови та строків, передбачених ст. 263 МК України від 13.03.2012 № 4495-VI.
На виконання зазначених у картці відмови вимог, декларантом подано митному органу нову митну декларацію від 03.10.2025 № 25UA403070008877U7.
Митниця направила уповноваженій особі повідомлення з вимогою надання додаткових документів, а саме - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
06.10.2025, у відповідь на електронне повідомлення № 2, товариство надіслало відповідачу лист № 061005, яким повторно зазначило свої доводи щодо безпідставності вимог митниці про витребування додаткових документів, а також повідомило, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару надані у повному обсязі, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
06.10.2025 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2025/000323/2, відповідно до якого, загальна митна вартість задекларованого Товару № 1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, а також відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови № 403070/2025/000538 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
З урахуванням положень пункту 2 частини 3 статті 52 МК України позивачем подано ЕМД від 07.10.2025 № 25UA403070008980U5, при цьому сплачено вартість донарахованих митних платежів відповідно до спірних рішень про коригування митної вартості товарів, товар випущено у вільний обіг. 
Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товарів від 02.10.2025 № UA403070/2025/000321/2 та від 06.10.2025 № UA403070/2025/000323/2, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 МК України).
Згідно з частиною 1 статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з частиною 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно частини 1 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 1 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частиною 1 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина 2 статті 53 МК України).
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина 5 статті 53 МК України).
За правилами частини 6 статті 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Частиною 1 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з частини 3 статті 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За положеннями частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).
За визначенням, наведеним у частині 1 статті 256 МК України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 12 статті 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у статті VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі “Оцінка товарів для митних цілей”, згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.
При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.
Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.
При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості лише у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом у подібних правовідносинах, зокрема, але не виключно, у постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 02.07.2019 (справа № 804/1416/16), від 30.07.2018 (справа № 804/16582/14), від 05.06.2018 (справа № 804/475/16), від 02.06.2022 (справа № 460/2674/20) тощо.
Необхідно також зауважити, що Законом України від 05.10.2006 № 227-V "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м.Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).
Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А "Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)" у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.
Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" 26-29 березня 2001 року вимагають, щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.
Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18 травня 1973 року: "На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства".
Отже, митний орган може додатково вимагати лише ті документи, які можуть усунути обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару.
Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи, за результатами розгляду поданих позивачем документів митниця направляла декларанту повідомлення про необхідність подання додаткових документів, водночас вказані повідомлення не містили жодної інформації про виявлені розбіжності у поданих документах, у тому числі, що стосуються складових митної вартості.
Крім того, суд вважає, що вказані митним органом в оскаржуваних рішеннях розбіжності в поданих документах не могли бути підставою для витребування додаткових документів та коригування заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки подані позивачем для митного оформлення товару документи були достатніми для підтвердження задекларованої митної вартості і у своїй сукупності не викликали сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про ціну товару та інші складові митної вартості.
Щодо зауважень митниці про ненадання товариством транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд зазначає наступне.
Так, на підтвердження транспортних витрат до кордону України підприємство надало митниці: договір фрахту від 27.02.2025 № 2702/912/25; договір від 27.02.2025 № Х270225-40 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-iмпортних та транзитних вантажiв; заявки на перевезення: від 04.07.2025 № 78 (морське перевезення); від 28.08.2025 № 78 (наземне перевезення); коносамент від 11.07.2025 № BW25060703; рахунки на оплату транспортних витрат: від 26.08.2025 № G250826-21 (за морське перевезення), від 26.08.2025 № 3693 (за наземне перевезення); акти виконаних послуг: від 26.08.2025 (морське перевезення), від 15.09.2025 № 3747 (наземне перевезення); дві довідки про транспортні витрати: від 26.08.2025 (морське та наземне перевезення); залізничну товаро-транспортну накладну від 08.09.2025 № 00001184.
27.02.2025 між позивачем «Замовник» та «Global Container Lines SIA» (Перевізник) укладено договір мультимодального перевезення № 2712/912/25. Договір регулює взаємовідносини сторін під час виконання міжнародних перевезень і мультимодальних перевезень зовнішньоторговельних вантажів замовника в морських контейнерах. Відповідно до пп. 2.7 зазначеного договору, виконавець, яким є компанія "Global Container Lines SIA", залучає до надання послуги мультимодального перевезення інших учасників мультимодального перевезення вантажів на умовах укладення з ними договорів, відповідаючи перед замовником послуги за результати їх роботи.
На виконання умов пункту 2.10 Договору від 27.02.2025 № 2702/912/25 перевізником «Global Container Lines SIA» видано коносамент (Bill of Lading) від 11.07.2025 № BW25060703, який підтверджує факт здійснення перевезення вищевказаного вантажу, а також виставлено рахунок від 26.08.2025 № G250826-21 на оплату морського фрахту вантажу, включаючи перевантаження в 1 контейнері MRSU6707933, із Кіндао, Китай – Гданськ, Польща (2500,00 дол. США). Далі здійснено наземне перевезення вантажу залізничним транспортом за маршрутом: порт Гданськ, Польща - м/п Мостиська-Пшемисль, Польща (за договором ТЕО № Х270225-40), вартість якого склала 41430,00 грн та за маршрутом: м/п Мостиська-Пшемисль - Тернопіль, Україна, вартість якого склала 30658,20 грн. Загальна вартість наземного перевезення склала 72088,20 грн. Вартість перевезення до митного кордону з Україною склала 144179,35 грн (3500,00 доларів США).
Відповідно до п. 4.2. Договору перевезення (фрахту) № 2702/912/25 оплата послуг за даним договором здiйснюється Клiєнтом протягом 45 календарних днiв вiд дати вивантаження контейнерів в порту.
Відповідно до пункту 3.3. Договору ТЕО № Х270225-40, оплата робiт та послуг здійснюється Замовником протягом 45 календарних днiв вiд дати вставлення рахунку. Таким чином на момент декларування товару та винесення митницею спірних рішень оплата здійснена не була, оскільки не сплинув строк її здійснення за обома договорами, тому товариством не могли бути надані митниці банківські платіжні документи на її підтвердження.
Зазначені документи підтверджують факт здійснення перевезення товарів морським та наземним (залізничним) транспортом, а також вартість кожного етапу перевезення та загальну вартість понесених товариством транспортних витрат.
Суд зауважує, що вищезазначені документи не містять ніяких розбіжностей щодо числових значень транспортних витрат як складової митної вартості і у своїй сукупності в повній мірі підтверджують числові значення транспортних витрат, узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився та його вартість.
При цьому, з наданих на підтвердження транспортних витрат документів вбачається, що у даному випадку здійснювалось мультимодальне перевезення вантажу - морським транспортом та наземним залізничним транспортом.
За приписами статті 10 Закону України «Про мультимодальні перевезення» за договором мультимодального перевезення одна сторона (оператор мультимодального перевезення) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (замовника послуги мультимодального перевезення) надати послугу мультимодального перевезення, у тому числі із залученням інших учасників мультимодального перевезення вантажів до надання послуги мультимодального перевезення, в установлений договором строк.
Відповідно до статті 12 цього ж Закону, розрахунки за роботи та послуги, пов`язані з мультимодальним перевезенням, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними цінами, визначеними за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.
Отже договірні відносини щодо перевезення спірної товарної партії у позивача наявні виключно з компанією-перевізником «Global Container Lines SIA», якою позивачу виставлено єдиний рахунок на оплату усіх послуг в межах одного перевезення.
З наведеного вбачається, що жодних договірних відносин у позивача з компаніями-перевізниками залізничним та автомобільним транспортом не існує, а компанією-перевізником «Global Container Lines SIA» здійснювалось мультимодальне перевезення задекларованого товару та виставлений товариству єдиний рахунок на оплату послуг з перевезення, до якого включені усі витрати, пов`язані з перевезенням спірної товарної партії, який надано позивачем до митного оформлення.
Крім того, 27.02.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» (Виконавець) та позивачем (Замовник) укладено договір № Х270225-40 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів.
Відповідно до п. 1.2. Договору транспортно-експедиторські послуги надаються Замовнику при експортних, імпортних, внутрішніх, транзитних перевезеннях, територією інших держав або внутрішніх перевезеннях територією України.
Відповідно до 2.1.1. Договору за дорученням Замовника, організовує перевезення вантажів Замовника морським, залізничним, автомобільним, авіаційним транспортом, включаючи організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання доручення Замовника. 
Відповідно до 2.1.2. Договору укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів. За рахунок коштів Замовника, проводить розрахунки з ними, оплачує збори та інші обов`язкові платежі.
Отже, умови вищенаведеного договору підтверджують комплексний характер послуг, які надавались ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», та включали в себе, крім іншого, організацію перевалки і зберігання вантажів і контейнерів та інші операції, необхідні для виконання взятих на себе зобов`язань.
28.08.2025 підписано заявку № 78 на послуги мультимодального перевезення до Договору від 27.02.2025 № Х270225-40, якою сторони погодили умови і вартість послуг.
26.08.2025 виставлено рахунок № 3693 на оплату, на загальну суму 72 088,20 грн, міжнародне перевезення вантажів залізничним транспортом за маршрутом Гданськ, Польща – м/п Мостиська-Пшемисль (41 430,00 грн), міжнародне перевезення вантажів залізничним транспортом за маршрутом м/п Мостиська-Пшемисль - Тернопіль, Україна (30 658,20 грн). 
Згідно з актом виконаних робіт від 15.09.2025, перевізник виконав перевезення вантажу у контейнері 1Х40’HQ MRSU6707933.
07.10.2025 сторонами підписано додаткову угоду № 3 до Договору від 27.02.2025 № Х270225-40, якою сторони домовились виправити помилки, допущені при заповненні заявки № 78, а саме в графі маршрут вірним вважати: порт Гданськ, Польша – Тернопіль, Україна, крім того внесено виправлення у вартість послуги: доставка за маршрутом за 1 контейнер: Гданськ – Тернопіль - 72 088,20 грн.
Суд зауважує, що вищезазначені документи не містять розбіжностей щодо числових значень транспортних витрат як складової митної вартості і у своїй сукупності в повній мірі підтверджують числові значення транспортних витрат, узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився та його вартість.
При цьому, з наданих на підтвердження транспортних витрат документів вбачається, що у даному випадку здійснювалось мультимодальне перевезення вантажу - морським транспортом та наземним залізничним транспортом.
Слід зазначити, що період знаходження контейнера в порту Гданськ є частиною єдиного, заздалегідь погодженого процесу мультимодального перевезення, а твердження митного органу про виникнення у позивача додаткових витрат за портові вантажні роботи, контрсталійний час (демередж) зберігання товару в портовому терміналі порту, та транспортних витрат на перевезення товару з порту Гданськ на залізничну станцію, оформлення митних документів типу тощо, ґрунтуються виключно на припущеннях на не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. 
З наведеного вбачається, що спеціальними правовими нормами передбачена можливість для експедитора, яким в даному випадку виступає 3156 Zaklad Inzynierii Kolejowej sp.z.o.o. ul. Retmanska, 11a 27-600 SANDOMIERZ залучення інших учасників до надання транспортних послуг та виставлення єдиного рахунку за надані послуги з перевезення, тобто треті особи були залучені до виконання наземного перевезення основним перевізником. З даною компанією товариство не має жодних договірних відносин. З третіми особами, які долучались основним перевізником до виконання послуг, розрахунок здійснює сам перевізник у межах договорів, укладених ним від свого імені з цими третіми особами, котрі позивачу не надавалися.
При цьому, суд зазначає, що відповідачем не доведено необхідність надання позивачем підтверджуючих документів виконання обов`язків між експедитором 3156 Zaklad Inzynierii Kolejowej sp.z.o.o. ul. Retmanska, 11a 27-600 SANDOMIERZ стороною яких позивач не являється, та документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника.
Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 дійшов висновку, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Щодо твердження про відсутність у комерційних документах інформації стосовно вартості послуг навантаження та включення вказаних витрат у ціну товару, суд зазначає, що відповідно до пункту 3.1.1. Контракту від 04.12.2023 № ME/1 у разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, часу прибуття судна. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. 
Відтак, умовами зовнішньоекономічного контракту прямо визначено, що вартість доставки товару в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна включені до фактурної вартості товару, а відтак вони не потребують окремого виділення у окремому комерційному документі або окремою статтею витрат у наданих комерційних документах.
Крім того, безпідставними є посилання митного органу на необхідність подання до митного оформлення банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, оскільки Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів. При цьому, умови та строки оплати є договірними відносинами сторін і не впливають на розмір митної вартості, яка базується на ціні, що підлягає сплаті.
Щодо зауважень відповідача стосовно прас-листа та комерційної пропозиції, суд зазначає, що вказані документи не є документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, а тому їх зміст жодним чином не впливає на митну вартості товарів.
Наявність повного пакета комерційних та товаросупровідних документів (за винятком прайс-листа) була достатньою для здійснення контролю за числовими показниками митної вартості. Позивач наголошує, що прайс-лист є документом довільної форми, типова форма якого не встановлена ні українським, ні міжнародним законодавством. Згідно із загальноприйнятою світовою практикою, прайс-лист містить інформацію про найменування товару, артикул, якість, одиниці виміру, ціну та валюту, а також контактні дані продавця. Відсутність певних реквізитів у прайс-листі, таких як умови поставки, умови оплати, торгова марка або технічні характеристики, не може бути підставою для тверджень про заниження митної вартості.
Також, суд зазначає, що прайс-лист та комерційна пропозиція є лише способом для продавця запропонувати свій товар, до якого чинне законодавство не встановлює вимог щодо форми та змісту. Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом у постановах від 27.06.2019 у справі № 0840/3083/18, від 13.09.2019 у справі № 820/859/17, від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18.
Відтак, сумніви митного органу суд визнає необґрунтованими та безпідставними.
З приводу ненадання позивачем копії митної декларації країни відправлення суд зазначає, що Контрактом від 04.12.2023 № ME/1 (пункт 3.5, пункт 3.6) сторонами узгоджені документи, які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація відсутня. Таким чином, товариство, відповідно до умов контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені контрактом. Отже, позивач не мав можливості надати відповідачу копію митної декларації країни відправлення.
Окрім того, суд зазначає, що відповідачем в межах розгляду даної адміністративної справи не обґрунтовано, чому документи, надані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару, проте, митним органом необґрунтовано витребувано додаткові документи, а вказані в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості недоліки у поданих позивачем документах спростовані в ході судового розгляду справи.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Разом з тим суд встановив, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а також заявлену митну вартість, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування другорядного методу.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано другорядний метод визначення митної вартості товару, а тому оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню. 
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 02.10.2025 № UA403070/2025/000321/2. 
3. Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 06.10.2025 № UA403070/2025/000323/2.
4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5 541 (п`ять тисяч п`ятсот сорок одна) гривня 20 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 19; код ЄДРПОУ 44830259) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38; код ЄДРПОУ 43985576).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 18.03.2026.

Суддя Ю.П. Бойченко