Номер провадження: 22-ц/813/4471/26 
Справа № 523/20810/23
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
переглянувши справу №523/20810/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, органу опіки та піклування Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради м. Кривій Ріг про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року у складі судді Бузовського В.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 20 листопада 2023 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що перебував з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2010 року; шлюб розірвано судовим рішенням від 20 квітня 2023 року. Після розірвання шлюбу діти ОСОБА_4 , 2011 року народження, та ОСОБА_5 , 2019 року народження, проживають з матір`ю. 
Посилаючись на перешкоди у спілкуванні з дітьми, позивач ОСОБА_1 просив:
зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
встановити графік зустрічей з дітьми кожної першої та третьої неділі місяця з 10:00 до 21:00 годин, кожного другої та четвертої суботи місяця з 10:00 до 21:00 годин без присутності матері; графік можливо корегувати за взаємним погодженням між сторонами;
стягнути судові витрати (а.с.3-7). 
Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2023 року відкрито провадження у справі (а.с.29).
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що діти зареєстровані в м. Одесі, проте фактично проживають в м. Кривий Ріг; що доводи про перешкоди у спілкуванні з дітьми не мають підтвердження доказами, до того ж діти не проявляють великого бажання спілкуватися з батьком (а.с.55-57).
Орган опіки та піклування в особі Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради щодо розв`язання спору висновку не має, так як ОСОБА_2 та діти знаходяться за межами м. Одеси, а ОСОБА_1 на засідання органу не з`являвся (а.с.44-45).
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 березня 2024 року залучено до участі у справі орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривій Ріг; зобов`язано даний орган надати висновок щодо розв`язання спору (а.с.78).
Орган опіки та піклування в особі Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривій Ріг надав Висновок, за змістом якого вказав, що сторони є внутрішньо переміщеними особами, ОСОБА_1 проживає в м. Одесі, ОСОБА_2 з дітьми проживає в м. Кривий Ріг в орендованому житлі, умови проживання задовільні; діти з батьком майже не спілкуються і бажання такого не виявляють; ОСОБА_2 не проти спілкування дітей з батьком, заперечила лише проти запропонованого графіку. Органом опіки та піклування запропоновано інший біль доцільний спосіб участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними (а.с.87-88).
15 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмета позову, де зазначив інший графік зустрічей з дітьми та спосіб спілкування з ними (а.с.92-95).
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року позов задоволено частково; визначено ОСОБА_1 наступний спосіб участі у особистому вихованні дітей - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення спілкування:
кожну неділю з 10:00 годин до 13:00 годин у присутності матері;
у святкові дні та у період відпустки батька за попередньою домовленістю із матір`ю;
місце зустрічей визначати на нейтральній території в межах м. Кривий Ріг з можливістю зміни графіка за домовленістю сторін (а.с.137-139).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині, що стосується відмови в забезпеченні необмеженого спілкування з дітьми через соціальні мережі та месенджери; встановлення можливості зустрічей з дітьми за місцем проживання ОСОБА_1 з урахуванням обставин, пов`язаних з доглядом за хворим батьком; ухвалити нове рішення про задоволення вимог в повному обсязі (а.с.145-150).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення полягає у неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права. Не враховано прохання ОСОБА_1 щодо необмеженого спілкування з дітьми через соціальні мережі та месенджери у форматі відео або телефонного зв`язку. Зустрічі визначено в межах м. Кривий Ріг або за місцем проживання матері, при цьому не взято до уваги, що ОСОБА_1 доглядає за своїм хворим батьком та фактично проживає в м. Одесі, міста між собою суттєво віддалені. Обов`язки по утриманню дітей виконує, вважає, що суд обмежив його у можливості повноцінного спілкування з дітьми. 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
Відзив на апеляційну скаргу не поданий. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 09 жовтня 2010 року; рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року у справі №523/1828/23 шлюб розірвано (а.с.12-13).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,10).
Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю, батько дітей проживає окремо.
Сторони та їх діти є внутрішньо переміщеними особами; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; взяті 17 грудня 2022 року на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9, 11).
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 , діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживають в м. Кривій Ріг; ОСОБА_1 проживає в м. Одесі.
Орган опіки та піклування в особі Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривій Ріг Дніпропетровської області надав Висновок, за змістом якого вказав, що сторони та їх діти є внутрішньо переміщеними особами, ОСОБА_1 проживає в м. Одесі, ОСОБА_2 з дітьми проживає в м. Кривий Ріг в орендованому житлі, умови проживання задовільні; діти з батьком майже не спілкуються і бажання такого не виявляють; ОСОБА_2 не проти спілкування дітей з батьком, заперечила лише проти запропонованого графіку. Органом опіки та піклування з урахування встановлених обставин запропоновано як доцільний наступний спосіб участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними: кожну неділю з 10:00 годин до 13:00 годин у присутності матері; у святкові дні та у період відпустки батька за попередньою домовленістю із матір`ю; місце зустрічей на нейтральній території в межах м. Кривий Ріг з можливістю зміни графіка за домовленістю сторін.
Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини закріплена в статті 141 СК України, відповідно до положень даної норми матеріального права мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою (ч.1); розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч.2).
Рівність прав та обов`язків дітей щодо батьків закріплена в статті 142 СК України, відповідно до положень даної норми матеріального права діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ч.1). 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в силу положень статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, відповідно, діти в силу положень статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо своїх батьків. 
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 СК України, відповідно до положень даної норми права батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1); батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2); батьки зобов`язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3); батьки зобов`язані поважати дитину (ч.4).
Права батьків щодо виховання дитини передбачені статтею 151 СК України, відповідно до положень даної норми права батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч.1).
Права батьків та дитини на спілкування передбачені статтею 153 СК України, відповідно до положень даної норми права мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ч.1).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як батьки несуть рівні обов`язки щодо виховання та розвитку своїх дітей, мають переважне перед іншими особами право на особисте виховання дітей, мають рівні права на безперешкодне спілкування з дітьми, а діти мають рівні права на безперешкодне спілкування з батьками. 
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.1 ст.155 СК України).
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4 ст.155 СК України).
ОСОБА_1 бажає здійснювати батьківські права, доказів умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків не надано. Однак, фактом є те, що після розірвання шлюбу у реалізації батьківських прав та виконанні батьківських обов`язків у ОСОБА_1 виникли перешкоди через певні непорозуміння з ОСОБА_2 .
Вирішення батьками питань щодо виховання дитини врегульовано статтею 157 СК України, відповідно до положень даної норми права питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною 5 цієї статті (ч.1); той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2); той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.3).
Вирішення судом спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї врегульованого статтею 159 СК України, відповідно до положень даної норми якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч.1); суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місяця його проживання тощо), місце і час їхнього спілкування (аб.1 ч.2); в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (аб.2 ч.2); під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (аб.3 ч.2).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно питання щодо виховання своїх дітей остаточно не вирішили, що мало наслідком звернення ОСОБА_1 до суду для визначення способів його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з права батька на виховання дітей та спілкування з дітьми, права дітей на спілкування з батьком, рівності прав та обов`язків обох батьків щодо своїх дітей, не вирішення батьками спільно питань щодо виховання власних дітей. При визначенні способів участі батька у вихованні дітей та місця і часу їхнього спілкування суд першої інстанції врахував положення абзацу 3 частини 2 статті 159 СК України та взяв до уваги особисту прихильність дітей до кожного з батьків в силу віку дітей, зважив на режим навчання дітей та інші заняття, їх бажання спілкуватися з батьком, проживання дітей і батька в різних досить віддалених між собою містах тощо. 
Суд прийняв запропонований органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ним, оскільки такий спосіб був сформований за результатами бесіди з дітьми з урахуванням їх думки, побажань та бачення вирішення спору між батьками щодо них. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення суду не суперечить інтересам дітей та відповідає умовам, в яких через війну наразі знаходяться сторони та їх діти.
Суд надав сторонам як батькам можливість узгоджувати між собою зміни визначеного способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, в тому числі й щодо місця та міста зустрічей. Посилання ОСОБА_1 на те, що наразі має перешкоди для приїзду у м. Кривий Ріг до місця фактичного проживання дітей, тому слід визначити місце зустрічей в м. Одесі, не приймається. Часті переїзди дітей з міста до міста в умовах війни є небезпечним, з огляду на що саме батькові більш доцільно самому приїздити до дітей. Що ж до спілкування в соціальних мережах, по телефону тощо, то суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 перешкоджає цьому. 
Зміна обстановки в країні, обставин у житті батьків дітей та самих дітей може мати наслідком зміну визначених судом способів участі того з батьків, хто проживає окремо, у вихованні дітей та спілкуванні з ними.
Наразі судове рішення є таким, що відповідає інтересам дітей.
Правові підстави для скасування рішення суду відсутні. 
Справа в провадженні суду апеляційної інстанції з листопада 2024 року, призначалась до розгляду на 03 липня 2025 року, 11 грудня 2025 року; інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада»; учасники справи повідомлені; підстав для подальшого відкладення розгляду справи не встановлено. 
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 11 грудня 2025 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, органу опіки та піклування Виконавчого комітету Центрально-міської районної у місті ради м. Кривий Ріг про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 12 березня 2026 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова