Справа № 243/1715/26
Провадження № 3/243/1044/2025
ПОСТАНОВА
Іменем України
09 березня 2026 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Гончарова А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з тимчасової ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 (командир взводу технічного забезпечення 3 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , сержант), місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
11.02.2026 близько о 11-40 год. сержант ОСОБА_1 командир взводу технічного забезпечення НОМЕР_3 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , будучи військовою службовою особою, в порушення вимог ст. ст. 11,16, 58, 59, 119, 120 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.1- 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», не вжив заходів щодо встановлення внутрішнього розпорядку, військової дисципліни та заходів експлуатації автомобільної техніки у підрозділі, внаслідок чого 11.02.2026 в АДРЕСА_2 за участю військового транспортного засобу Рено Майстер під керування військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 було вчинене адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, тим самим сержант ОСОБА_1 недбало віднісся до військової служби в умовах особливого періоду, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом направлення на номер мобільного телефону, який зазначений в матеріалах справи, судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення, та звітом про доставку 27.02.26 о 12:01:45 в судовому засіданні участі не приймав, матеріали справи містять заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вину визнав повністю.
Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без її відкладення, тому вважаю за можливе розглянути дану адміністративну справу без його участі, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.
Суд, дослідивши наявні у справі про адміністративне правопорушення докази, надавши їм належну правову оцінку, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Питання адміністративної відповідальності військовослужбовців Збройних Сил України регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Кодекс України про адміністративні правопорушення містить норму про адміністративну відповідальність військовослужбовців за правопорушення на загальних підставах та норму, яка відсилає до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність в загальному порядку відповідно до глави 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність (ч. 4 ст.15КУпАП).
Частина 2 ст.172-15КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Стаття перша Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на всій території нашої держави з 24.02.2022 введено воєнний стан, який систематично подовжується, діяв на час вчинення адміністративного правопорушення та продовжує діяти на теперішній час.
Диспозиція статті 172-15КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, як військова службова особа.
Згідно примітки до ст. 172-13 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Статтею 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обв`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними законами, посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно ст. 119 – 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті). Командир взводу (групи, башти) зобов`язаний підтримувати особовий склад взводу (групи, башти), озброєння і техніку в постійній бойовій готовності; проводити з особовим складом взводу (групи, башти) заняття з бойової підготовки і керувати навчанням рядового складу, що проводять командири відділень (старшини команд), вести облік бойової підготовки взводу (групи, башти); виховувати особовий склад взводу (групи, башти) в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки й майна взводу (групи, башти); неухильно стежити за додержанням військовослужбовцями військової дисципліни у взводі (групі, башті) ; стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності; стежити за додержанням заходів безпеки на заняттях, стрільбах, навчаннях і під час роботи з технікою та озброєнням; перевіряти, щоб після занять, стрільб, навчань у підлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин.
Положеннями ст.251КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Провина ОСОБА_1 у скоєнні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- протоколом ДНК-2 № 595 від 11.02.2026, про військове адміністративне правопорушення, з якого слідує, що 11.02.2026 близько о 11-40 год. сержант ОСОБА_1 командир взводу технічного забезпечення 3 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , будучи військовою службовою особою, в порушення вимог ст. ст. 11,16, 58, 59, 119, 120 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.1- 4 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», не вжив заходів щодо встановлення внутрішнього розпорядку, військової дисципліни та заходів експлуатації автомобільної техніки у підрозділі, внаслідок чого 11.02.2026 в АДРЕСА_2 за участю військового транспортного засобу Рено Майстер під керування військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 було вчинене адміністративне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, тим самим сержант ОСОБА_1 недбало віднісся до військової служби в умовах особливого періоду. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 останньому були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статті 63 Конституції України. В письмових поясненнях у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що вину визнає повністю;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.02.2026, відповідно до яких, останнім підтверджено скоєння його підлеглим солдатом ОСОБА_2 правопорушення в стані алкогольного сп`яніння 11.02.2026 в АДРЕСА_2 під час керування транспортним засобом Рено Майстер;
-військовим квитком серії НОМЕР_4 та витягом з наказу командира по стройовій частині № 182 від 29.06.2024, якими підтверджується перебування ОСОБА_1 на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 ;
- актом технічного стану військового майна № НОМЕР_5 бортового автомобіля Renault Master , належність ВЧ НОМЕР_2 ;
- дорожнім листом № 2706 дійсного до 11.02.2026 по ВЧ НОМЕР_2 ;
-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 588585 від 11.02.2026 відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом адміністративного правопорушення 11.02.2026 о 11-46 год в с. Майдан, Краматорського району, Донецької області;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.02.2026, відповідно до яких, останнім підтверджено скоєння правопорушення 11.02.2026 о 11-46 год в АДРЕСА_2 , під час керування транспортним засобом Рено Майстер;
-військовим квитком серії НОМЕР_6 , яким підтверджується перебування ОСОБА_2 на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 ;
-службовою характеристикою, відповідно до якої ОСОБА_1 характеризується добре, займаній посаді відповідає.
Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, застосовуючи критерії доведення «поза розумним сумнівом», суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Підстави, які б давали можливість судді вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні.
Зібрані у справі докази є належними та допустимим, відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні і повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч. 2 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення є визнання вини. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення в судовому засіданні не встановлені.
Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ст. 172-15 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових правопорушень.
На підставі п. 12 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 36, 40-1, 172-15, 245, 280, 283-284 КУпАП, п. 12 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд
П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), який перерахувати на номер рахунку (IBAN) UA488999980313020106000005658; отримувач - Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/21081100; код ЄДРПОУ 37967785; банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.
Суддя
Слов`янського міськрайонного суду
Донецької області Аліна Олександрівна Гончарова