Справа № 645/8196/25 
Провадження № 3/645/130/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Спесивцев О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця
за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
До Немишлянського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №509053 від 10.11.2025 року).
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 02.11.2025 року о 09:57:00 в м.Харків, по шосе Салтівському, 276, водій ОСОБА_1 керував тз Peugeot 5008 днз НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком 2565 лікаря нарколога КНП ХОР за адресою м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А, чим порушив п.2.9.а ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою суду від 14.01.2026 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабаскіна К.С. про призначення експертизи. Призначено у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судово-медичну токсикологічну експертизу, проведення якої доручити експертам Державної спеціалізованої установи «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» (61052, м. Харків, вул. Дмитрівська, 14). На вирішення експертизи поставлено наступні питання: 1)Чи придатний для дослідження зразок біологічного середовища (сечі), відібраний 02.11.2025 року у ОСОБА_1 ? 2) Чи є в наданому на дослідження зразку біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 наркотичні речовини, якщо так, то які саме і в якій кількості, та чи може така концентрація викликати стан наркотичного сп`яніння? Зобов`язано КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» невідкладно після отримання постанови суду транспортувати до Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи (61052, м. Харків, вул. Дмитрівська, 14) другу ємність із зразком біологічного середовища (сечі), який був відібраний 02.11.2025 року під час медичного огляду ОСОБА_1 (висновок лікаря № 2565 від 09.11.2025). Попереджено експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384-385 Кримінального кодексу України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. В розпорядження експерта надано матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Листом від 10.02.2026 року №02-06/455 за підписом начальника ДСУ «Харківське ОБ СМЕ» ОСОБА_2 та зав.відділення судової-медичної токсикології ОСОБА_3 , постанова про призначення експертизи була повернута до суду без виконання, оскільки зразок біологічного матеріалу (сечі), ОСОБА_1 для проведення судово-медичної токсикологічної експертизи наданий не був, а термін його зберігання закінчився. Справа надійшла на адресу суду 12.02.2026 року.
03.03.2026 року на адресу суду надійшло письмове клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Бабаскіна К.С., в якому просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_1 не погоджуючись із результатами дослідження, проведеного в закладі охорони здоров`я про перебування в стані сп`яніння, через представника подав відповідне клопотання про призначення токсикологічної експертизи з метою проведення повторного лабораторного дослідження для спростування вищевказаного висновку, яке не було проведено саме з вини КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня», яке не доставило зразок біологічного матеріалу на виконання, що зайвий раз свідчить про сумнівність проведеного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Вказує, що про відсутність стану сп`яніння ОСОБА_1 свідчить те, що порядок огляду водіїв на стан саме наркотичного сп`яніння, що встановлений українським законодавством, є досить не досконалим по відношенню до водіїв, які проходять огляд на стан сп`яніння зі спливом декількох днів/тижнів від дати вживання наркотичних речовин. Недосконалість має місце в тому, що лікарі-наркологи, після проведеного огляду на стан наркотичного сп`яніння, при складенні висновку констатують лише наявність в організмі людини тих чи інших наркотичних речовин. Але вони не встановлюють кількісний вміст наркотичних речовин в організмі людини та чи здатна така кількість речовин викликати у водія, на момент коли він проходить огляд, саме стан наркотичного сп`яніння. Таким чином, лікарі-наркологи, лише формально встановлюють стан наркотичного сп`яніння у водіїв, яких тестують, оскільки лише виявлення під час огляду в організмі людини певних наркотичних речовин стає підставою для прийняття рішення, що особа перебуває у стані сп`яніння. Але це не так, особа, яка вживала наркотичні речовини за декілька днів до проведення її огляду не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, оскільки ейфоричний ефект від вживання речовин закінчується із проміжком невеликого часу, як і закінчується стан такого сп`яніння і будь-які його ознаки. Таким чином, проводячи огляд в закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння, лікарі наркологи лише встановлюють, що в організмі людини є наркотичні засоби, які є залишковими після їх вживання, але не встановлюється сам стан сп`яніння із притаманними йому ознаками.
Вказує, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння на момент його зупинки працівниками поліції, жодних ознак стану наркотичного сп`яніння на відеозаписах не вбачається, він поводить себе адекватно, чітко відповідає на питання поліцейських, розуміє, що відбувається, декілька разів повідомляв поліцейських, що він не перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Крім того, за матеріалами справи не відомий кількісний показник наркотичних речовин та чи здатні вони викликати стан сп`яніння. При цьому, цифровий показник для визначення стану сп`яніння, який дорівнює 0.2 проміле, встановлено лише для огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння. У випадку ж проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння лікарем наркологом, кількісний показник наркотичних речовин, який свідчить про те, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння - не встановлюється. При цьому, в законах України не визначено максимального допустимого рівня наркотичних речовин в крові чи сечі для водіїв. Відтак, виявлення в сечі катинонів не свідчить, що особа на момент огляду перебувала в стані сп`яніння. В цьому висновку лише зазначено про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, але при цьому, за матеріалами справи не відомо, яка кількість наркотичних речовин була у сечі ОСОБА_1 , та чи здатна була така концентрація наркотичних речовин, на момент огляду останнього як водія, викликати стан сп`яніння.
Також вказує, що вищевказаний Висновок, є недійсним і неналежним доказом в розумінні процесуального законодавства, оскільки він оформлений із порушенням порядку огляду водіїв на стан сп`яніння. Так, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 10.11.2024 р. на підставі висновку від 09.11.2025 року № 2565. Огляд був проведений лікарем на стан наркотичного сп`яніння 02.11.2025 об 10 год. 45 хв. Проте, висновок за результатом огляду, відразу ж після огляду не був виданий, ані поліцейському, ані ОСОБА_1 в порушення вимог порядку. В графі 11 Висновку відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання висновку. Отже, із матеріалів самої справи, вбачається, що ні поліцейський, ні ОСОБА_1 не отримували висновок відразу після проведеного огляду. В свою чергу, пунктом 17 розділу III Інструкції № 1452/735 передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Такий запис у висновку відсутній. Відповідно до п. 20 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Всупереч цьому пункту, висновок ОСОБА_1 не видавався.
Відповідно до п. 22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Таким чином, з урахуванням неналежно отриманого висновку, який лише свідчить про суперечності в результатах відібраних зразків сечі у ОСОБА_1 та можливо допущеної помилки лікарем наркологом разом із поліцейськими, наявний обґрунтований сумнів, що ОСОБА_1 під час огляду і відібрання у нього сечі на аналіз перебував у стані наркотичного сп`яніння. Не видача висновку відразу є порушенням процедури огляду, а відтак і відсутній стан сп`яніння через недійсність самого висновку. Всі вищевикладені аргументи, на думку захисника, свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
У судовому засіданні 12.03.2026 року ОСОБА_1 та його захисник Бабаскін К.С. підтримали доводи клопотання та просили закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
У судове засідання призначене на 30.03.2026 року ОСОБА_1 та його захисник Бабаскін К.С. не прибули, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Враховуючи, що згідно положень ст. 268 КУпАП інкриміноване адміністративне правопорушення не відноситься до правопорушень, за яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, а в матеріалах справи містить позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП, оформлені компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка їх склала, в яких чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 7 КУпАП, повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За змістом ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року №1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 розділу ІІ Інструкції).
Пункт 7 розділу ІІІ Інструкції вказує, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Відповідний огляд, згідно з п. 7 розділу І Інструкції, проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п. 3 розділу ІІІ Інструкції).
Відповідно п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п.16 розділу ІІІ Інструкції).
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
За змістом зазначених положень, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, якщо вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, і так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ст.245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.
Так, відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, 09:57:00 в м.Харків, по шосе Салтівському, 276, водій ОСОБА_1 керував тз Peugeot 5008 днз НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком 2565 лікаря нарколога КНП ХОР за адресою м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А.
Згідно долученим до протоколу Висновком щодо результатів медичного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2025 року № 2565, який складено лікарем КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_4 , вказано, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (катинони) сп`яніння (а.с. 6). 
З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився, в зв`язку з чим, разом з працівниками поліції проїхав у КНП ХОР «ОКНЛ» м.Харків, вул. Ахієзерів, 18а, де пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.
Водночас, керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
Таким чином, працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.
Із відеозапису вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 за його згоди, проводився лікарем КНП ХОР «ОКНЛ» ОСОБА_4 , шляхом використання біологічного середовища водія (сеча), за результатами якого встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного (катинони) сп`яніння, про що складено відповідний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2025 р. № 2565. 
Крім того, під час проведення процедури відбору біологічного середовища ОСОБА_1 не зазначав жодних заперечень та зауважень щодо дій медичних працівників.
Суд звертає увагу, що процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння у мед закладі визначена Розділом ІІІ Інструкції № 1452/735, відповідно до якого огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, тощо.
Тобто, огляд водія на визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів на вміст наркотичного засобу.
Суд відхиляє доводи захисника щодо недотримання обов`язкової процедури медичного огляду, виходячи з наступного.
Так, згідно пункту 8 розділу ІІІ Інструкції, лабораторне дослідження біологічного середовища стан сп`яніння не встановлює, а проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Положеннями п.п. 12-14 розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Отже Інструкція чітко передбачає, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися сеча. 
Враховуючи вищевикладені норми, саме лікар-нарколог визначає, який саме біологічний матеріал має здати особа для проведення огляду на стан сп`яніння.
Також, відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 24.02.2020 року у справі № 823/1022/16 правильними є висновки судів попередніх інстанції про те, що результати медичного огляду для встановлення факту алкогольного/наркотичного сп`яніння, вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.
А тому, оскільки саме під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку №2565 від 09.11.2025 року був встановлений факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного (катинони) сп`яніння, судом відхиляються доводи захисника про відсутність перебування особи в стані наркотичного сп`яніння з посиланням на те, що з відеозаписів вбачається, що він поводить себе адекватно, чітко відповідає на питання поліцейських, розуміє, що відбувається.
Судом відхиляються посилання захисника не те, що за матеріалами справи невідомо, яка кількість наркотичних речовин була у сечі ОСОБА_1 , та чи здатна була така концентрація наркотичних речовин, на момент огляду останнього як водія, викликати стан сп`яніння, оскільки для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вид та кількість наркотичних речовин у організмі особи значення не має.
Щодо доводів про те, що Висновок про результати огляду було складено у відсутності поліцейського та ОСОБА_1 , то такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону, адже Висновок про результати медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння складається лікарем у закладі охорони здоров`я після отримання результатів лабораторного дослідження та не потребує обов`язкової присутності поліцейського, оскільки такий огляд є медичним, а не процесуальним заходом.
При цьому, з наданого відеозапису вбачається, що лікарем наркологом було повідомлено про те, що висновок буде складено 09.11.2025 року, в зв`язку з чим, ОСОБА_1 було надано співробітниками поліції на підпис повідомлення про запрошення до підрозділу поліції для розгляду адміністративного матеріалу на 10.11.2025 року, в якому він розписався.
Наданий суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння є належним доказом, оскільки він був отриманий з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи та іншим доказам по справі.
Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до ст.267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ N 476 ( 476-2015-п ) від 08.07.2015, N 888 ( 888-2015-п ) від 28.10.2015).
Доказів на спростування обставин зазначених у Висновку суду надано не було, не надано доказів оскарження стороною захисту вищевказаного висновку лікаря з підстав його неповноти або неправильності, на момент розгляду протоколу в суді висновок не скасований, не визнано дії лікаря щодо його складання незаконними.
Таким чином, доводи захисника про те, що докази, які є в матеріалах справи є неналежними і недопустимими, суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, за результатами якого у нього встановлений стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, вказані пояснення захисника щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд оцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених доказів.
Суд вважає, що в даному випадку співробітниками поліції вірно кваліфіковані дії ОСОБА_1 саме як порушення п. 2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому відмовляє у задоволенні клопотання адвоката Бабаскіна К.С. про закриття провадження у справі.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд враховує обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.
Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачається.
Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.
Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб, а тому таке правопорушення не може бути визнано малозначним.
Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з довідки, виданої Т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Юлією Танцур, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с.4)
Відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.
Відповідно пункту 6 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1086 від 17 грудня 2008 року, тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії .
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 4 вересня 2023 року №702/301/20 (провадження № 51-944кмо23) зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.
При обранні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. ст. 33, 34, 36, 130, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя, 
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна Кирила Сергійовича про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору.
Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно з ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Немишлянський районний суд м.Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Повний текст постанови складено 02.04.2026 року.

Суддя О.В. Спесивцев