ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/22029/24
провадження № 2/753/3967/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2025 року          м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря Боярської Є.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, -    
ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 , з позовом до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні майном. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 , є власницею квартири АДРЕСА_1 . У вказаному під`їзді на четвертому поверсі вказаного будинку розташоване приміщення загального користування - «холодний балкон». На утримання цього приміщення з співвласників вказаного будинку, щомісячно стягується плата, яка входить в рахунок оплати комунальних послуг за утримання будинку. До 2019 року співвласники будинку, в тому числі і позивач вільно користувались вказаним приміщенням та мали вільний доступ. Проте 04.06.2019 року ОСОБА_2 , який проживає у квартирі АДРЕСА_2 , самовільно, встановив на вищевказаному балконі двері з замком, та забороняє всім мешканцям будинку ним користуватись, ключів не надає. Жодних рішень, дозволів чи інших документів на користування, розпорядження вказаним приміщенням відповідач або інші особи не отримували. Позивач неодноразово зверталась до відповідача, щодо надання доступу до приміщення загального користування, проте всі звернення були проігноровані. З урахуванням викладеного позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу у користуванні майном спільного користування, та стягнути з останнього судові витрати. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2025 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, по справі призначено провести підготовче провадження 
Від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого зазначено, що відповідач повністю не визнає позовні вимоги, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги на підставі власних переконань, без надання будь-яких достовірних та допустимих доказів того, що вхід до відповідного приміщення не є вільним та причетність відповідача до цього. Зазначено що відповідач не має ніякого відношення до приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 та не чинив будь-яких перешкод співвласниками відповідного багатоквартирного будинку в реалізації їх прав. З урахуванням викладеного в задоволенні позову просить відмовити. 
Від позивача надійшла відповідь на відзив відповідно до якого зазначено, що факт наявності замків та відсутності вільного доступу неодноразово ставав предметом усних суперечок між позивачем та відповідачем, які мали місце в присутності інших мешканців будинку. Таким чином, ствердження відповідача, ніби він не має ніякого відношення до вищевказаного приміщення, не відповідає дійсності. Позивач неодноразово зверталась до ОСББ та інших відповідальних установ з приводу зазначеного питання, проте всі звернення були проігноровані. Вказані дії позивача підтверджують, що позивач намагалась вирішити конфлікт законно, а отже існували перешкоди, які потребували втручанню.
Від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які містять аналогічні доводи зазначеним у відзиві. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2025 року було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. 
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.
Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, проти задоволення позовних вимог заперечували.
Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради від 20.11.2008 року, ОСОБА_1 , є власницею кв. АДРЕСА_1 . 
З відповіді Дарницького УП ГУНП в м. Києві №10634/125/48/04-23 наданої ОСОБА_1 , вбачається, що Дарницьким УП ГУНП у м. Києві повідомлення за фактом незаконного захоплення спільного технічного приміщення на 4-му поверсі будинку мешканцем квартири АДРЕСА_2 , зареєстровано в журналі ЄО № 17735 від 17.04.2023 року. Окремо зазначено, що вирішення порушених у листі питань не входить до повноважень органів Національної поліції.
Відповідно до відповіді Дарницького УП ГУНП у м. Києві №175705-2024 від 17.09.2024 року наданої ОСОБА_1 , вбачається, що її звернення щодо можливих протиправних дій з боку ОСОБА_2 , належним чином розглянуто працівниками Дарницького УП ГУНП у м. Києві, та зареєстровано до інформаційної телекомунікаційної системи за № 46818 від 04.09.2024 року. Матеріали вивчені керівництвом слідчого відділу, у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливості у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР прийнято рішення про проведення перевірки. Розгляд вказаного звернення було доручено дільничному офіцеру Дарницького УП ГУНП у м. Києві. Зазначено, що в ході аналізу звернення встановлено, що питання викладені у ньому не відносяться до компетенції дільничного офіцера поліції.
Відповідно до довідки наданої ДОП СДОП ВП Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 01.05.2023 року, про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , зазначено, що 22.04.2023 року та 27.04.2023 року до Дарницького УП ГУНП у м.Києві надійшло повідомлення ОСОБА_1 , з приводу того факту, що її сусідом квартири АДРЕСА_2 було безпідставно зайняте приміщення для загального користування. Звернення було зареєстровано в ОСОБА_3 , за № 16844,16851,17735. З метою опитування мешканців квартири АДРЕСА_2 , неодноразово відвідувалось вищевказане житлове приміщення. При цьому будь-хто з його власників були відсутні. При спілкуванні з племінником заявниці, який проживає разом з заявником було з`ясовано, що останній не володіє будь-якою інформацією про мешканців квартири АДРЕСА_2 , так як ніяких контактів з останнім не підтримує. А також не володіє будь-якою інформацією з приводу спірного приміщення на їх поверсі. В ході перевірки було здійснено телефону бесіду з ОСОБА_2 , який під час телефонної бесіди повідомив, що на даний час знаходиться поза межами м. Києва та коли повернеться, надасть пояснення з приводу вищевказаної ситуації.
Згідно з відповіді Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 21.05.2024 року наданої ОСОБА_1 , вбачається, що на виконання доручення заступника голови Київської міської ради, розглянуто звернення ОСОБА_1 , стосовно незручностей від перегородки, встановленої власником квартири АДРЕСА_2 у місцях загального користування на 4 поверсі. Вказано, що багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 побудований за кошти інвесторів, знаходиться в управлінні ОСББ «Григоренка 16» та не відноситься до сфери управління райдержадміністрації.
04.06.2019 року ОСОБА_1 , звернулась з заявою до ТОВ Фірми «Компас», відповідно до якою просила розібратись з питанням самозахоплення приміщення сусідом з квартири АДРЕСА_2 .
09.07.2019 року ТОВ Фірма «Компас» своєю відповіддю запропонувало ОСОБА_1 , звернутись з вказаним питанням до поліції.
22.05.2023 року ОСОБА_1 , звернулась до голови ОСББ «Григоренка 16», з проханням надати їй довідку про підтвердження факту, що приміщення для візків, знаходиться на балансі ОСББ і є приміщенням загального користування.
У відповіді ОСББ «Григоренка 16» від 19.06.2023 року зазначено, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі ОСББ «Григоренка 16» , останні не є організацією, яка надає правові висновки, а також тлумачить чинне законодавство.
15.08.2024 року ОСОБА_1 , звернулась до голови ОСББ «Григоренка 16» з вимогою про скликання загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, на якому поставити на порядок денний питання та прийняти рішення, щодо усунення перешкод в користуванні приміщенням загального користування, в тому числі приміщення «холодний балкон», що розташоване на четвертому поверсі, в другому під`їзді у будинку АДРЕСА_1 . 
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом 
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні майном спільної сумісної власності, позивач посилалася на те, що відповідач самовільно встановив двері із замком у приміщенні загального користування - «холодному балконі» та перешкоджає співвласникам будинку у доступі до нього. Разом з тим, відповідно до положень статей 12, 76-81 ЦПК України, обов`язок доказування обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, покладається саме на цю сторону. 
Однак на підтвердження обставин самовільного встановлення саме відповідачем дверей із замком у спірному приміщенні та вчинення ним перешкод у користуванні цим приміщенням позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів. Надані позивачем звернення до органів Національної поліції та відповіді на них лише свідчать про факт подання відповідних заяв, однак не містять встановлених уповноваженими органами обставин щодо протиправних дій відповідача чи підтвердження його причетності до встановлення перегородки або обмеження доступу до приміщення. Також позивачем не надано доказів прийняття співвласниками будинку рішень щодо порядку користування спірним приміщенням або доказів того, що саме відповідач одноосібно здійснює контроль за доступом до нього. Сам по собі факт наявності дверей із замком у приміщенні загального користування не є безумовним доказом того, що такі дії вчинені саме відповідачем та що саме він чинить позивачу перешкоди у користуванні майном. 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт порушення її права з боку відповідача у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, статтями 319, 321, 382, 391 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя            С.В.Кулик