Справа № 464/6156/25
пр.№ 2/464/984/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2026 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого – судді Жили В.С.,
за участі секретарів судового засідання – Харук У.О., Ханенка Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані послуги,

встановив:

Позивач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго (далі – ЛМКП «Львівтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до відповідачів  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 в сумі 19 202,62 грн., пені за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 476,16 грн., за гаряче водопостачання та абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 в сумі 17 421,96 грн., пені за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 1 002,51 грн., 3% річних за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 43,11 грн., інфляційні втрати за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 140,62 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою, зокрема послуг постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги позивачем був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялись повідомлення на оплату послуг. З 01.12.2021 вважається укладеним договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води. Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 за № 830, а також п. 12 Правил надання послуги з постачання з гарячої води, затверджених Постановою КМУ від 11.12.2019 за № 1182 фактом приєднання Споживача до умов договору є вчинення ним будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
На виконання означених договорів, позивач зобов`язався надавати споживачам послуги відповідної якості, а останні – своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що передбачені цими договорами приєднання. Оскільки виконавець надавав відповідачам послуги з постачання теплової енергії та останні такими користувалися, проте оплату належним чином не здійснювали, за адресою проживання відповідачів утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 в сумі 19 202,62 грн., пені за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 476,16 грн., за гаряче водопостачання та абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 в сумі 17 421,96 грн., пені за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 1 002,51 грн., 3% річних за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 43,11 грн., інфляційні втрати за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 140,62 грн., що на переконання позивача підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.
Враховуючи малозначність справи, ухвалою судді від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача ЛМКП «Львівтеплоенерго» Бокало Т.А. у судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу їхнього зареєстрованого місця проживання, відзив на позовну заяву не подали,
Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи – учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її заявленому місцю проживання, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.
Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу.
З огляду на викладене, враховуючи те, що судом неодноразово відкладався розгляд справи, однак в судове засідання відповідачі повторно не з`явились, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 280 – 283 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрацію від 16.07.2025, відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру №1732959 та №1732992 від 03.09.2025.
Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» до будинку відповідачів надаються послуги з постачання теплової енергії, а відтак відповідачі є споживачами таких послуг. Для здійснення відповідних оплат позивачем за адресою відповідачів відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Положеннями статей 68, 162 ЖК України передбачено, що наймач та власник житла зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).
Положеннями частин 1, 5, 9 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Комунальні послуги – послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Як визначено ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
З 01.12.2021 між сторонами вважався укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Такий договір є публічним договором приєднання, укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України та має на меті надання послуг з постачання теплової енергії Споживачу. Вказаний розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua/.
За умовами вищевказаного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цими договорами.
Плата за абонентське обслуговування – платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Плата за абонентське обслуговування нараховується у відповідності до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Пунктом 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 21.08.2019 за № 830, фактом приєднання Споживача до умов договору є вчинення ним будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Відповідачі здійснювали часткові оплати протягом спірного періоду, що свідчить про їхнє приєднання до умов договорів. Відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.
Відмови від приєднання до договорів споживачами подано не було. Отже, відповідачі є споживачами наданих ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуг з постачання теплової енергії. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , слід вважати фактичним укладанням договорів.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).
У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і гарячу воду, а у разі відмови споживачів оплачувати споживання гарячого водопостачання заборгованість стягується в судовому порядку. 
Питання ненадання чи неналежного надання комунальних послуг врегульовано ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).
У ході розгляду справи судом з`ясовано, що позивачем до будинку відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , надаються послуги з теплової енергії. Даний факт підтверджується долученим до матеріалів справи актом № 1696 від 16.11.2023, з якого вбачається встановлення будинкового вузла обліку, покази якого враховуються при здійсненні нарахувань споживачам за надані послуги теплової енергії. свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №35/10987 теплолічильника Qalcomet Heat 1, свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №35/10988 лічильника воли DN50 Zenner MTKD, свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №35/10989 лічильника воли DN15 NOVATOR ЛК-15ІГ, інформацією про споживання по ВОТЕ №1696 за спірний період.
За змістом висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги, заявленого стороною позивача – надавачем відповідних послуг.
Відповідачами наведений позивачем розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.
За таких обставин, заборгованість за послуги за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 в сумі 19 202,62 грн., пені за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 476,16 грн., за гаряче водопостачання та абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 в сумі 17 421,96 грн., пені за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 1 002,51 грн., 3% річних за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 43,11 грн., інфляційні втрати за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 140,62 грн., що підтверджується розрахунком позивача, підлягає стягненню солідарно з відповідачів  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідачів 3 % річних, інфляційних втрат та пені, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405, яка набрала чинності 30.12.2023, внесено зміни та пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в такій редакції: установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 № 285).
Таким чином, до періоду нарахування інфляційних втрат, 3 % річних та пені з 24.02.2022 по 29.12.2023, підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» в редакції до внесення 29.12.2023 означених змін, а з 30.12.2023 – із врахуванням таких змін. 
З огляду на наведене вище, дослідивши надані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що з відповідачів солідарно підлягають стягненню на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» пеня за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 476,16 грн., пеня за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 1 002,51 грн, 3% річних за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 43,11 грн., інфляційні втрати за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 140,62 грн
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги необхідно задовольнити.
Окрім цього, з врахуванням вимог частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн., а саме по 1 514 грн. з кожного.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 06.03.2026.
Керуючись статтями 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити. 
Стягнути солідарно із  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 в сумі 19 202,62 грн., пені за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 476,16 грн., за гаряче водопостачання та абонентське обслуговування за період з 01.04.2022 по 30.06.2025 в сумі 17 421,96 грн., пені за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 1 002,51 грн., 3% річних за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 43,11 грн., інфляційні втрати за надані послуги з гарячого водопостачання в сумі 140,62 грн.
Стягнути із  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» по 1 514 (одній тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень судового збору з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтями 273, 289 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 06.03.2026.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», код ЄДРПОУ 05506460, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1;
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя        Володимир ЖИЛА