Справа № 2/593/97/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Бережанський районний суд Тернопільської області
"20" лютого 2026 р.   
в складі: головуючого судді: Німко Н.П.
при секретарі: Олексів О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 й просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від доходів відповідача, щомісячно з 01 листопада 2025 року та на період навчання у Теребовлянському фаховому коледжі культури і мистецтв, до 30 червня 2026 року. В обгрунтування позову зазначила, що із відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01 серпня 2012 року рішенням суду розірвано. В даний час їх спільна дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року навчається у Теребовлянському фаховому коледжі культури і мистецтв на денній формі навчання. У зв`язку із таким навчанням дочка потребує матеріальної допомоги на харчування, проїзд, придбання необхідної літератури та інших речей для здобуття дочкою освіти, яку вона (позивачка) самостійно не може надавати. Вказує, що відповідач є працевлаштований, а тому має можливість утримувати дочку на час її навчання.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав заяву, у якій позов визнав, просив розгляд справи провести у його відсутності.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Розглянувши матеріали справи, заяву позивачки, взявши до уваги заяву відповідача, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:
Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином, відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Вказаною нормою передбачено три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду.
Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.
Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою сторін у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області.
ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 .
Як вбачається із довідки Теребовлянського фахового коледжу культури і мистецтв №146 від 16 жовтня 2025 року вбачається, що ОСОБА_3 є студентом 4-го курсу вказаного навчального закладу. Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 рік.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Як вбачається із відзиву на позовну заяву, відповідач визнає позовні вимоги.
У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи. 
Отже, суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
Беручи до уваги наведене і виходячи із взаємного обов`язку батьків утримувати своїх дітей, а також право дитини на необхідний рівень життя, гармонійний розвиток, навчання, суд вважає доцільним призначити розмір аліментів для утримання дитини на період навчання у розмірі 1/4 частки від доходів відповідача, щомісячно з 01 листопада 2025 року та на період навчання у Теребовлянському фаховому коледжі культури і мистецтв.
Суд також вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача; згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, прпорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 14, 76-78, 141, 142, 200, 206, 258, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 114, 180, 183, 184 Сімейного Кодексу України, суд ,-
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у зв`язку із навчанням – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від доходів відповідача щомісячно, починаючи з 01 листопада 2025 року і на період навчання у Теребовлянському фаховому коледжі культури і мистецтв, - до 30 червня 2026 року, або до досягнення дитиною 23-х років.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. судового збору.

Сторони по справі:
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції – Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного  суду
Тернопільської області    Н.П.Німко