Справа № 709/132/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 лютого 2026 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Чорнобаївського районного суду Черкаської області угоду про визнання винуватості, укладену 29 січня
2026 року між начальником Чорнобаївського відділу Золотоніського окружної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним (на час укладення угоди) ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 12026250370000020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні дітей не маючого, не працюючого, являється учасником бойових дій, ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, в лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуваючого, раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Чорнобаївського районного суду Черкаської області із Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 12026250370000020, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2026 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1
ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2026 року призначено у даному кримінальному провадженні підготовче провадження.
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 19 січня 2026 року близько 17 години до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , прийшли його знайомі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ,
 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителі с. Лукашівка Золотоніського району Черкаської області, з метою вживання канабісу шляхом куріння.
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_4 умисно надав приміщення веранди домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований, фактично проживає, з метою незаконного вживання наркотичних засобів, всупереч порядку, встановленому Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». Вподальшому ОСОБА_4 самостійно виготовив пристрій з двох полімерних пляшок, вміщених одна в одну та фольгового наперстку, для вживання наркотичного засобу – канабісу та вподальшому останні незаконно вживали шляхом куріння, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-26/748-НЗПРАП від 23 січня 2026 року, на поверхні наданого на дослідження пристрою, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено – екстракт канабісу, маса наркотичного засобу екстракту канабісу у перерахунку на суху речовину становить 0,026 г. та згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-26/749-НЗПРАП від 23 січня 2026 року, на поверхні двох відрізів фольгового паперу, які надано на дослідження, виявлено нашарування наркотичного засобу, обіг якого обмежено – екстракт канабісу, маса наркотичного засобу екстракту канабісу у перерахунку на суху речовину становить 0,0065 г. та 0,0103 г. Загальна маса наркотичного засобу, обіг якого обмежено – екстракт канабісу становить 0,0428 г.
Він же, перебуваючи за місцем проживання, що знаходиться за адресою:
 АДРЕСА_1 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, залишки наркотичного засобу, з метою подальшого вживання, без мети збуту, переніс до приміщення коридору, де знаходився вішак з одягом та розклав до карманів двох курток і незаконно зберігав, без мети збуту, до їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 19 січня 2026 року, а саме:
- в кармані чорної шкіряної куртки прозорий полімерний пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, що згідно висновку експерта № СЕ-19/124-26/751-НЗПРАП від 21 січня 2026 року, речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабіс, маса наркотичного засобу канабісу у перерахунку на суху речовину становить 7,0 г.;
- в кармані камуфльованої куртки зеленого кольору прозорий полімерний пакет з рожевим полімерним пакетом та прозорим полімерним пакетом з подрібненою речовиною рослинного походження, що згідно висновку № СЕ-19/124-26/750-НЗПРАП від 23 січня
2026 року, речовини рослинного походження зеленого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабіс, маса наркотичного засобу канабісу у перерахунку на суху речовину становить 43,68 г. та 12,38 г.
Загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого обмежено – канабіс, який було вилучено 19 січня 2026 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , становить 63,06 г., що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 01 серпня 2000 року № 188 становить невеликі розміри.
Таким чином, суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 317 КК України, тобто у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, та за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.
Під час досудового розслідування, 29 січня 2026 року, між начальником Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним (на час укладення угоди) ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з умовами цієї угоди прокурор та підозрюваний (на час укладання) з його захисником дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1
ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Сторонами узгоджено, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України в обсязі пред`явленої йому підозри.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному (на час укладання угоди), його захиснику і прокурору. Сторони погодились пропонувати суду призначити покарання: за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.; за санкцією ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Розглядаючи угоду суд керувався правилами ст.ст. 468, 469 КПК України, які встановлюють, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді вид і міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309,
ч. 1 ст. 317 КК України, не заперечував фактичні обставини справи встановлені органом досудового слідства та дав згоду на застосування узгодженого з прокурором виду та розміру покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 заявив, що угода укладена в інтересах його підзахисного та підлягає затвердженню.
Суд, шляхом проведення опитування обвинуваченого переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, захисник, прокурор повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо яких
ОСОБА_4 визнає себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України – незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту та за ч. 1 ст. 317 КК України – надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого являється щире каяття.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (на час укладання угоди) відповідають вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження укладеної угоди та призначає узгоджене сторонами угоди покарання.
Відповідно до абзацу 7 п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11 грудня 2015 року у випадку вчинення особою декількох кримінальних правопорушень сторони угоди попередньо мають узгодити (визначити) міру покарання за кожне вчинене суспільно небезпечне діяння, остаточну (сукупну) міру покарання і лише після цього звільнення її від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом.
Отже, суд, керуючись ч. 1 ст. 75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за доцільне на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням на останнього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експерта в межах пред`явленого обвинувачення в сумі 8022,60 грн.
Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, а саме: 
- саморобний пристрій для куріння із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, який поміщено до сейф-пакету; два фольгові наперстки з залишками речовини рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету; полімерний прозорий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження, який упаковано до сейф-пакету; полімерний прозорий пакет, в якому знаходиться полімерний прозорий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження та рожевий полімерний пакет із подрібненою речовиною рослинного походження, який упаковано до сейф-пакету, які зберігаються в камері речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області – знищити.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368-370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 січня 2026 року між начальником Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним (на час укладення угоди) ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України та призначити покарання:
-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.;
-за ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 8022,60 (вісім тисяч двадцять дві гривні 60 копійок) гривень.
Речові докази, а саме:
- саморобний пристрій для куріння із нашаруванням речовини темно-коричневого кольору, який поміщено до сейф-пакету; два фольгові наперстки з залишками речовини рослинного походження, які поміщено до сейф-пакету; полімерний прозорий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження, який упаковано до сейф-пакету; полімерний прозорий пакет, в якому знаходиться полімерний прозорий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження та рожевий полімерний пакет із подрібненою речовиною рослинного походження, який упаковано до сейф-пакету, які зберігаються в камері речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області – знищити.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.
На вирок суду з підстав передбачених ст. 394 КПК України може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя   ОСОБА_1