ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/9069/25
№ 2/183/2887/26
31 березня 2026 року       м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняу у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

01.09.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 18.11.2025 просило стягнути на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 25503,53 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 , в точці продажу електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 є споживачем універсальної послуги та приєднався до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжує споживати електричну енергію, яка постачається на об`єкт. За вказаною адресою споживання електричної енергії присвоєно ЕІС-код точки комерційного обліку 62Z6281477033241 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач є власником нерухомості за вказаною адресою. З 01.01.2019 відповідач у належній формі приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Побутова» (для побутових споживачів Дніпропетровської області), оскільки продовжував споживати електричну енергію та періодично сплачував за спожиту електричну енергію за період з лютого 2022 – квітень 2025, письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір відсутні. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати вартості за спожиту електричну енергію утворилась заборгованість за період 01.02.2022 по 30.04.2025 у розмірі 69832,92 грн., з яких відповідач сплатив 50000 грн, отже залишок заборгованості за вказаний період склав: 19832,92 грн. Крім того, позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних на заборгованість, яка виникла після 01.01.2024, що становить: 1117,23 грн - 3% річних та 4553,38 грн - сума збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції. В добровільному порядку відповідач не бажає виконати свої зобов`язання за вищевказаною адресою та сплатити суму заборгованості за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом. 
Ухвалою суду від 23.09.2025 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
18.11.2025 через підсистему Електронний суд надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с.32-33). 
28.01.2026 через підсистему Електронний суд надійшла заява представника позивача у якій повідомив, що за результатами перевірки особового рахунку № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що відповідач 06.12.2025 погасив заборгованість за спожиту електричну енергію в повному обсязі. Цією ж заявою представник позивача повідомив, що залишок боргу за уточненою позовною заявою відносно ОСОБА_1 складають: 3 % річних в розмірі 1117 грн. 23 коп.; інфляційні витрати в розмірі 4553 грн. 38 коп.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги в частині залишку боргу за уточненою позовною заявою, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористався. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» є споживачем електричної енергії, яка постачається позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до умов п. 2.1 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до п.5.10 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
В розділі «Термін оплати» комерційної пропозиції «Побутова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» для побутових споживачів зазначено, що індивідуальний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду наступного за розрахунковим. Розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Оплата обсягу спожитої електричної енергії має бути здійснена споживачем не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Як установлено судом, внаслідок невиконання ОСОБА_1 умов договору та порушення вимог п. 4.12, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії в частині своєчасної та повної сплати грошових коштів за спожиту нею електричну енергію за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 30.04.2025 за вищевказаною адресою утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 по 30.04.2025 на суму 69832,92 грн (а.с.11).
Крім того, позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних на заборгованість, яка виникла після 01.01.2024, що становить: 1117,23 грн - 3% річних та 4553,38 грн - сума збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції.
Після відкриття провадження у справі відповідач погасив заборгованість за спожиту електричну енергію в повному обсязі, про що повідомив сам позивач у поданій заяві від 28.01.2026, до якої додав копію витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 , що містить відомості про сплату заборгованості відповідачем 06.12.2025. 
Отже, позивач наполягає на стягненні з відповідача залишку боргу за уточненою позовною заявою у розмірі: 1117,23 грн - 3% річних та 4553,38 грн - сума збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції.
Вирішуючи позовні вимоги, суд ураховує такі положення законодавства.
Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пп. 2 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Згідно з п. 4.12 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Відповідно до ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язання є договір.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення. Наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.
Нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Оскільки відповідачем не було виконано грошове зобов`язання по сплаті боргу, кредитор, в силу положень ст. 625 ЦК України, має право на стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції по договорам, укладеним у національній валюті, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Суд погоджується з розрахунком інфляційних витрат та 3 % річних, зробленим позивачем та вважає, що даний розрахунок відповідає вимогам закону.
Так, постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану викладено у новій редакції, чим з 30.12.2023 скасовано дію мораторію на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, за виключенням територій, де ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації). 
Оскільки Самарівський район Дніпропетровської області не належить до переліку таких територій, позивач вправі здійснювати нарахування пені на заборгованість, починаючи з 30.12.2023.
Отже розмір інфляційних нарахувань та трьох процентів річних на заборгованість, що виникла з 01.01.2024 є обґрунтованим.
З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, повне погашення відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (а.с.12).
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 5670,61 грн., з яких: 3% річних в розмірі 1117 грн 23 коп.; інфляційні витрати в розмірі 4553 грн 38 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», код в ЄДРПОУ 42082379; місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4-Д;
відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено і підписано 31 березня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.