Справа № 675/2113/25 
Провадження № 2/675/347/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" квітня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Беліци М.О., учасників справи:
представника позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (по тексту рішення – ТОВ «Юніт Капітал», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (по тексту рішення –  ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №178596 від 10.04.2025 на суму 22556,99 грн., а також стягнути судові витрати в сумі 2422,40 грн судового збору та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову зазначає, що 10.04.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТПЛЮС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір №178596 на суму 13514, 00 грн.
Звертає увагу, що позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом 5681fe4a, що відповідно до вимог законодавства є належним та допустимим доказом укладення правочину між сторонами.
За покликанням позивача, 16.04.2025 первісний кредитор та позивач уклали договір факторингу №16042025, згідно умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Просить врахувати, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалося виключно первісним кредитором і на момент подання позовної заяви, становить 24656,99 грн, яка складається з: 13514,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8441,99 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 601,00 грн - заборгованість по комісії; 2100,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
12.02.2026 судом отримано від відповідача відзив на позовну заяву від 05.02.2026, у відповідності до змісту якого позов визнає частково.
Вважає наявними підстави для стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит №178596 від 10.04.2025 року в межах фактично отриманих кредитних коштів у розмірі 10 000, 36 грн, а також проценти за користування кредитом, нараховані виключно на суму фактично отриманих коштів. У задоволенні позовних вимог в іншій частині — відмовити як безпідставних, зокрема в частині стягнення комісій та процентів, нарахованих на суми, які відповідачу фактично не надавалися.
Також відповідач вважає розмір правничої допомоги у сумі 7000, 00 грн. завищеним та необгрунтованим, оскільки має бути враховано складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем, з 7000 ,00 грн до 2000, 00 грн, як таких, що є явно завищеними, неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих правничих послуг.
У своїй відповіді на відзив від 13.02.2026 позивач вказав, що аргументи у відзиві на позовну заяву відповідача є безпідставними та такими, що не підлягають врахуванню під час вирішення спору по суті.
Так вказує, що потрібно врахувати, що відповідно до п. 2.2.1. укладеного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 13514, 00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 10000, 36 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 3513, 64 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.
Пунктом 2.3. проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 360,00 % річних. Тип процентної ставки – фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний.
При укладенні кредитного договору №178596 від 10.04.2025 позичальник погодився з умовами, визначеними в п. 2.5. цього договору, та зобов`язався сплатити кредитодавцю одноразово комісію у розмірі 26,00% від суми кредиту. Таким чином, позичальник повністю усвідомлював та прийняв на себе всі зобов`язання, передбачені кредитним договором.
Також просив врахувати, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з виконаними та наданими послугами адвокатом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно, належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі з покликанням врахування його правової позиції, викладеної у його відзиві.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що 10.04.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТПЛЮС» та ОСОБА_1 на підставі заяви на видачу кредиту №100802999 в електронній формі укладено кредитний договір №178596.
Згідно п.п. 2.2.1 цього договору сума (загальний розмір) кредиту становить 13514,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 10000, 36 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок позичальника); у розмірі 3513, 64 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.
У відповідності до п. 2.5. договору комісія за надання кредиту складає 3 513, 64 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 26, 00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Таким договором було визначено загальний строк кредитування, що складає 98 днів з 10.04.2025 р. (дата надання кредиту) по 17.07.2025 та передбачено денну процентну ставку, що складає: 11962, 63 грн. / 13514, 00 грн. / 98 днів * 100% = 0,9033%/день (п. 2.6, 2.7.1 договору).
Згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк», оформленого листом №20.1.0.0.0/7-260224/14298-БТ від 25.02.2026 та виписки по рахунку № НОМЕР_2 встановлено, і, відповідно підтверджується, що рахунок № НОМЕР_1 , який зазначений в кредитному договорі належить відповідачу, і на нього 10.04.2025 зараховано 10000, 36 грн.
Тим самим є підтвердженим факт належності як банківської картки, так і зарахування відповідачу грошових коштів на виконання кредитного договору №178596 від 10.04.2025.
Як вбачається з матеріалів справи така обставина по своїй суті не заперечується і самим відповідачем.
Згідно карти обліку виконання кредитного договору №178596 від 10.04.2025, оформленої 10.12.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТПЛЮС» вбачається, що станом на 23.07.2025 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 24656, 99 грн., яка складається з: 13514,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 8441,99 грн - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом; 601,00 грн - заборгованість по комісії; 2100,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Необхідно врахувати, що ОСОБА_1 підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора як договір №178596 про споживчий кредит від 10.04.2025, так і графік платежів за кредитним договором, як додаток до договору, де відображено чиста сума кредиту – 10000, 36 грн. та сума загальна сума кредиту 13514, 00 грн. 
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відзиву відповідача, він не заперечує підписання вказаного договору та отримання кредитних коштів в сумі 10000, 36 грн.
Також суд враховує і те, що паспорт споживчого кредиту як додаток до договору про споживчий кредит №178596 від 10.04.2025, який підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора містить відомості про спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом на рахунки позичальника, здійснення платежів на користь кредитодавця. Кредит надається не пізніше наступного дня з моменту укладення договору за умови надання забезпечення та/або укладення договорів про надання супровідних послуг, якщо такі передбачаються, в наступному порядку: у розмірі 10000, 36 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок позичальника); у розмірі 3513, 64 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.
Тим самим, з урахуванням відомостей, що містить повідомлення АТ КБ «Приватбанк», оформленого листом №20.1.0.0.0/7-260224/14298-БТ від 25.02.2026 та виписки по рахунку № НОМЕР_2 , суд вважає доведеним зарахування ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТПЛЮС» коштів у сумі 10000, 36 грн. на виконання договору про споживчий кредит №178596 від 10.04.2025, а відтак надання кредиту в сумі 13514, 00 грн., зокрема, у розмірі 10000, 36 грн. на рахунок № НОМЕР_1 та 3513, 64 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини.
Як вбачається з карти обліку виконання кредитного договору №178596 від 10.04.2025, оформленої 10.12.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТПЛЮС» для ОСОБА_1 нараховувалися виключно проценти за стандартною ставкою в межах строку кредитування.
Покликання відповідача щодо неправомірності включення в тіло кредиту комісії за надання кредиту, суд відхиляє, оскільки останнім було погоджено такі умови надання кредитних коштів.
Тим самим, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТПЛЮС» свої зобов`язання за договором №178596 від 10.04.2025 виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі, передбаченому за цим договором, натомість з боку відповідача умови договору не виконані, у встановлений строк кредитні кошти не повернуто, проценти не сплачено.
Разом з цим, на думку суду відсутні підстави для стягнення комісії згідно п. 2.4 договору за управління та обслуговування кредиту в сумі 601, 00 грн.
Так в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТПЛЮС» встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту .
Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2022 у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08.02.2023 у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2022 у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Крім цього, судом встановлено і те, що 16.04.2025 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДІТПЛЮС» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимог до боржників, що вказані у відповідних реєстрах.
Як вбачається з витягу з додатку №1 до договору факторингу №16042025 від 16.04.2025 - реєстру прав вимог №6 від 03.09.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №178596 на загальну суму в розмірі 24656, 99 грн.
Згідно виписки позивача з особового рахунка за кредитним договором №178596 від 10.04.2025 заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.11.2025 складає 24656, 99 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 13514, 00 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 8441, 99 грн., прострочена комісія – 601, 00 грн.
Крім того суд враховує наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із умовами кредитного договору, договору позики позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII (далі по тексту - Закон - №675-VIII) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону 675-VIII ).
Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону № 675-VIII).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону №675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладенням на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст. 20 ЦК України визначено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право задовольнити свої порушені права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача кожної складової грошової заборгованості за кредитним договором, нарахованої відповідно до умов кредитного договору.
Відповідачем розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано. Покликання щодо невірного нарахування процентів з огляду на включення в тіло кредиту комісії, суд відхиляє як необгрунтовані.
Разом з цим, доводи в частині відсутності підстав для нарахування нарахування комісії в сумі 601, 00 грн. суд вважає слушними на підставах, що зазначені вище, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання.
На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд враховує ту обставину, що ТОВ «Юніт Капітал» додатково не нараховував відповідачу будь-яких процентів, як окрім за користування за кредитом, неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання.
Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості та в цілому з матеріалів справи, для відповідача нараховувалися виключно проценти за стандартною ставкою в межах строку кредитування без нарахування неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості відповідача за договором про споживчий кредит №178596 від 10.04.2025 на загальну суму в розмірі 21955, 99 грн. (13514, 00+8441, 99), які суд стягує з відповідача на користь позивача, задовольняючи позовні вимоги частково.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог – 2357, 96 грн. (97, 34 %).
При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом враховано, що 10.09.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Соломко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02.
Згідно п. 1 договору клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим договором. 
При цьому, згідно додаткової угоди №25771371892 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 вбачається, що клієнт (позивач) доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості, зокрема, за кредитним договором №178596 від 10.04.2025.
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг за договором №10/09/25-02 від 10.09.2025 та протоколу погодження вартості послуг сторони погодили, що адвокатським бюро у даній справі надано ТОВ «Юніт Капітал» такі види правової допомоги: складання позовної заяви 2 години вартістю 5000 грн; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості 2 години вартістю 1000,00 грн; підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором 1 година вартістю 500 грн, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 година вартістю 500 грн. Загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 7000, 00 грн.
Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання ТОВ «Юніт Капітал» правової допомоги за договором №10/09/25-02 про надання правничої допомоги від від 10.09.2025.
При цьому, аналізуючи заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач у даній справі на дотримання вимог співмірності, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що заявлений розмір в 7000, 00 грн є завищеним.
Так, справа відноситься до категорії малозначних справ, справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним, розгляд проводився в спрощеному провадженні. 
Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Зважаючи на викладене вище, з урахуванням заяви відповідача про завищений розмір витрат позивача, і відповідно їх зменшення, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми витрат на правничу допомогу до 4500,00 грн, оскільки вважає, що саме такий розмір буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності.
Тим самим, з урахування часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на корить ТОВ «Юніт Капітал» понесені у даній справі витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 4380, 30 грн. (97, 34 %).
На підставі викладеного, керуючись статями 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ – 43541163) заборгованість за договором про споживчий кредит №178596 від 10.04.2025 у розмірі 21955 (двадцять одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн 99 коп.
У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (код ЄДРПОУ – 43541163) судовий збір у розмірі 2357 (дві тисячі триста п`ятдесят сім) грн 96 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4380 (чотири тисячі триста вісімдесят) грн 30 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності у часників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне рішення з урахуванням ч. 5 ст. 268 ЦПК України складено 13.04.2026.

Суддя Олександр Король