ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2026 м. Дніпро Справа № 904/2592/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Фещенко Ю.В. (доповідач),
суддів: Джепи Ю.А., Мартинюка С.В.,

за участю секретаря судового засідання Янкіної Г.Д.

та представників: 

від скаржника (відповідача-1): не з'явився;
від позивача: не з'явився;
від відповідача-2: не з'явився;
від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 (ухвалене суддею Назаренко Н.Г. у м. Дніпрі, повне рішення складене 08.05.2025) у справі № 904/2592/22

за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк" (м. Київ)
до відповідача-1: ОСОБА_1 (м. Дніпро);
до відповідача-2: ОСОБА_2 (м. Дніпро);
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" (м. Дніпро)
про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг у розмірі 5 024 817 грн 42 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ОТП Банк" (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач-1) та з ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач-2) заборгованість за договором про надання банківських послуг № CR 22-053/300-2 від 17.01.2022 у загальному розмірі 5 024 817 грн 42 коп.
Ціна позову складається з наступних сум:
- 4 990 353 грн 88 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту;
- 34 463 грн 54 коп. - сума заборгованості по відсоткам.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договорами поруки № SR 22-068/300 від 17.01.2022 та № SR 22-069/300 від 17.01.2022, які були укладені в забезпечення виконання зобов`язань по договору про надання банківських послуг №CR 22-053/300-2 від 17.01.2022, який було укладено між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 у справі №904/2592/22; 
- позов Акціонерного товариства "ОТП Банк" задоволено; 
- стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг №CR 22-053/300-2 від 17.01.2022 у сумі 5 024 817 грн 42 коп., яка складається з: 4 990 353 грн 88 коп. - суми заборгованості по тілу кредиту, 34 463 грн 54 коп. - суми заборгованості по відсоткам;
- стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг № CR 22-053/300-2 від 17.01.2022 у сумі 5 024 817 грн 42 коп., яка складається з: 4 990 353 грн 88 коп. - суми заборгованості по тілу кредиту, 34 463 грн 54 коп. - суми заборгованості по відсоткам;
- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" судовий збір у розмірі 37 686 грн 13 коп.;
- стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "ОТП Банк" судовий збір у розмірі 37 686 грн 13 коп.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 обґрунтоване наступним:
- відповідно до умов Договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 від 17.02.2022 та кредитних заявок Товариства з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак", АТ "ОТП Банк" видано Клієнту грошові кошти в розмірі 6 277 853 грн 88 коп., а саме: 17.01.2022 - транш в розмірі 3 600 000 грн 00 коп.; 18.01.2022 - транш в розмірі 343 000 грн 00 коп.; 18.01.2022 - транш в розмірі 117 000 грн 00 коп.; 24.01.2022 - транш в розмірі 940 000 грн 00 коп.; 10.02.2022 - транш в розмірі 153 500 грн 00 коп.; 11.02.2022 - транш в розмірі 284 000 грн 00 коп.; 15.02.2022 - транш в розмірі 273 000 грн 00 коп.; 16.02.2022 - транш в розмірі 245 800 грн 00 коп.; 22.02.2022 - транш в розмірі 101 200 грн 00 коп.; 07.03.2022 - транш в розмірі 25 160 грн 00 коп.; 15.03.2022 - транш в розмірі 57 231 грн 01 коп.; 22.03.2022 - транш в розмірі 14 917 грн 23 коп.; 04.04.2022 - транш в розмірі 73 045 грн 64 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами (том 1, арк.с. 71-83);
- третя особа частково погасила кредит в розмірі 1 237 500 грн 00 коп., що підтверджується банківськими виписками (том 1, арк.с. 84-87), внаслідок чого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" за кредитним договором № СК 22-053/300-2 від 17.02.2022 складає: 4 990 353 грн 88 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 34 463 грн 54 коп. - заборгованість по відсоткам (оскільки Клієнтом допущено прострочення виконання зобов`язань з повернення траншів з 30.06.2022, що вбачається з Кредитних заявок із змінами (в яких зазначено строки повернення кожного траншу) та виписки по рахунку). Загальна заборгованість по кредиту складає 5 024 817 грн 42 коп.;
- в забезпечення виконання зобов`язань по Договору про надання банківських послуг №СR 22-053/300-2 між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач-1, поручитель-1) 17.01.2022 було укладено Договір поруки № SR 22-068/300;
- також, в забезпечення виконання зобов`язань по Договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 між позивачем та ОСОБА_2 (відповідач-2, поручитель-2) 17.01.2022 було укладено Договір поруки № SR 22-069/300;
- установлено, що позичальник та поручителі порушили умови Договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 від 17.01.2022, Договору поруки № SR 22-068/300 від 17.01.2022 та Договору поруки № SR 22-069/300 від 17.01.2022 та не сплатили належні до сплати суми кредиту та відсотків;
- доказів повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами відповідачі не надали, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростували; 
- за таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення; стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає заборгованість у загальній сумі 5 024 817 грн 42 коп., яка складається з: 4 990 353 грн 88 коп. - суми заборгованості по тілу кредиту, 34 463 грн 54 коп. - суми заборгованості по відсоткам.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх № суду 44859 від 22.05.2025), в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 у справі № 904/2592/22 скасувати; ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № CR 22-053/300-2 від 17.01.2022.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2022 було відкрито провадження у справі №904/1817/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак", яке є основним боржником (позичальником) за договором про надання банківських послуг №CR 22-053/300-2 від 17.01.2022. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 у справі № 904/1817/22 було визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "ОТП Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" на суму 4 962 грн 00 коп. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 5 024 817 грн 42 коп. - 4 черга задоволення вимог кредиторів. Визнані у справі № 904/1817/22 про банкрутство ТОВ "Бушель-Пак" грошові вимоги АТ "ОТП Банк" ґрунтуються на заборгованості ТОВ "Бушель-Пак" за кредитним договором № СК 22-053/300-2 від 17.02.2022 у розмірі 5 024 817 грн 42 коп., з яких 4 990 353 грн 88 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом та 34 463 грн 54 коп. - заборгованість по відсоткам. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 у справі № 904/1817/22 ТОВ "Бушель-Пак" було визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича;
- отже, позивач АТ "ОТП-Банк" є конкурсним кредитором у справі № 904/1817/22 про банкрутство ТОВ "Бушель-Пак" з відповідною процесуальною дієздатністю, вимоги якого внесені до реєстру вимог кредиторів, зокрема в частині заборгованості в сумі 5 024 817 грн 42 коп. за договором № СК 22-053/300-2 від 17.02.20222, яку позивач заявляє до стягнення у справі, що розглядається;
- станом на теперішній час з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у справі № 904/1817/22 про банкрутство ТОВ "Бушель-Пак" продовжується здійснення заходів ліквідаційної процедури, формування ліквідаційної маси, розгляд позовних проваджень в межах справи про банкрутство з метою повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб (справа № 904/1817/22 (904/5523/23)). За результатами здійснення зазначених заходів ліквідаційної процедури ліквідатором основного боржника ТОВ "Бушель-Пак" будуть вжиті заходи з погашення заявлених кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у тому числі грошових вимог АТ "ОТП Банк" в частині заборгованості ТОВ "Бушель-Пак" в сумі 5 024 817 грн 42 коп. за договором про надання банківських послуг № СК 22-053/300-2 від 17.02.2022, у порядку, передбаченому статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства;
- за змістом частин 1, 2 статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних 6оржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників;
- усе вищевикладене свідчить про те, що пред`явлення АТ "ОТП Банк" вимог про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № СК 22-053/300-2 від 17.02.2022 з поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 основного боржника ТОВ "Бушель-Пак" до закриття провадження у справі № 904/1817/22 про банкрутство ТОВ "Бушель-Пак" і визначення розміру недоодержаного кредитором виконання обов`язку, відповідно до вимог статті 543 Кодексу України з процедур банкрутства, є передчасним, адже тягне за собою задоволення вимог кредитора поза межами процедури банкрутства боржника, що суперечить нормам Кодексу України з процедур банкрутства в частині передбачених підстав, порядку та черговості задоволення кредиторських вимог;
- судом першої інстанції зазначених обставин не було з`ясовано, оскільки суд обмежився виключно залученням ТОВ "Бушель-Пак" до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, що не усуває обставини неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке полягає у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню (Кодексу України з процедур банкрутства), що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 по справі № 904/2592/22;

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Дарміна М.О, (доповідач), суддів - Кощеєва І.М., Чус О.В.
Апеляційну скаргу було подано без додержання вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2025 апеляційну скаргу було залишено без руху та скаржнику надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Від скаржника за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. № суду 2695/26 від 04.03.2026) щодо усунення недоліків апеляційної скарги (клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги).
Враховуючи викладене, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2025: клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору в сумі 113 058 грн 39 коп. за подання апеляційної скарги у справі № 904/2592/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 у справі № 904/2592/22; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 10.02.2026.
У процесі підготовки справи до судового розгляду у порядку статті 267 Господарського процесуального кодексу України, головуючим суддею з`ясовано, що вказана справа безпосередньо пов`язана з банкрутством. Спеціалізація "Спори про банкрутство та пов`язані з банкрутством" Наказом голови Центрального апеляційного господарського суду № 11 від 24.02.2023 визначена за другою судовою палатою Центрального апеляційного господарського суду, до складу якої не належить суддя-доповідач Дармін М.О. Про вказані обставини суддя Дармін М.О. повідомив у службовій записці від 26.02.2026.
З огляду на викладене, розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Джепи Ю.А., Мартинюка С.В.
Колегія суддів у визначеному складі вважала за необхідне прийняти до свого провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 у справі № 904/2592/22 та призначити розгляд справи в судовому засіданні на 08.04.2026, про що була постановлена ухвала від 02.03.2026. 

В матеріалах справи наявний відзив на апеляційну скаргу, поданий АТ "ОТП Банк", в якому банк просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 у справі № 904/2592/23 - без змін.
Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований позивачем наступним:
- посилаючись на практику Верховного Суду та на пріоритетність у застосування при розгляді справ про банкрутство Кодексу України з процедур банкрутства щодо інших законодавчих актів України, скаржник безпідставно ототожнює юридичну особу, що перебуває на стадії ліквідації, із поручителями - фізичними особами. ТОВ "Бушель Пак" не є стороною в справі № 904/2529/22. Кодекс України з процедур банкрутства не має жодних вказівок/обмежень щодо звернення із позовними вимогами до солідарних із боржником осіб, отже, стягнення із поручителів відбувається на підставі Цивільного кодексу України;
- частиною 5 статті 559 Цивільного кодексу України визначено, що ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання. Отже, саме до закінчення процедури банкрутства кредитор і має право звернутися до суду з позовом до поручителя, оскільки якщо юридичну особу буде припинено, кредитор, враховуючи вищезазначену статтю, втрачає право на стягнення заборгованості з поручителів;
- посилання ОСОБА_1 на висновки Верховного Суду у справах №915/2069/15, № 922/4379/16, № 912/2185/16 (912/3192/17), № 918/756/13, № 908/6183/15, №913/982/14, № 904/10560/17 є безпідставними, оскільки вони не стосуються питання стягнення заборгованості з поручителів юридичної особи, яка перебуває на стадії ліквідації;
- із апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою лише в своїх інтересах (скарга підписана лише від імені ОСОБА_1 ; будь-яких посилань на те, що скарга подана також в інтересах ОСОБА_2 скарга не містить, як і не надано доказів на представлення її інтересів). Більш того, скаржником не сплачено судовий збір з посиланням на незадовільний майновий стан саме ОСОБА_1 . При цьому, скаржник просить про скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 в повному обсязі та ухвалення нового про повну відмову в задоволенні позовних вимог банку. Оскільки апеляційна скарга подана відповідачем-1 - ОСОБА_1 та скаржник не виступає представником відповідача-2 - ОСОБА_2 , апеляційна скарга мала б містити вимоги, що стосуються саме особи скаржника.

У судове засідання 08.04.2026 представники скаржника (відповідача-1), позивача, відповідача-2 та третьої особи не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили.
Також судом встановлено, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а саме: 
- відповідачі-1,2 та третя особа - шляхом направлення ухвали суду від 02.03.2026 на їх офіційні поштові адреси. При цьому відповідач-2 отримав ухвалу суду від 02.03.2026, що підтверджується наявною в матеріалах справи судовою повісткою з відміткою про отримання ухвали 06.03.2026. Колегією суддів враховано, що поштові відправлення на офіційні адреси відповідача-1 та третьої особи були повернуті за зворотною адресою з довідками АТ "Укрпошта" форми 20 "Адресат відсутній за вказаною адресою". У той же час, відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, в розумінні частини 3 статті 120 та частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач-1 та третя особа є належним чином повідомленими про розгляд даної справи судом; ухвала суду від 02.03.2026 вважається врученою зазначеним учасникам справи у паперовому вигляді;
- позивач - шляхом направлення ухвали суду від 02.03.2026 до його Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучена Довідка про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала суду від 02.03.2026 доставлена до Електронного кабінету позивача - 02.03.2026 після 20 години (з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою 03.03.2026). 
Апеляційним господарським судом враховано, що відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Судом відзначено, що у даному випадку всі учасники справи отримали ухвалу суду від 02.03.2026 завчасно; підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.
Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, всі учасники справи були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у призначеному судовому засіданні. 
У судовому засіданні 08.04.2026 суддею-доповідачем було оголошено зміст апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
Під час розгляду апеляційної скарги судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції під час апеляційного провадження.
Згідно з положеннями частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У судовому засіданні 08.04.2026, відповідно до статей 240, 283 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а також правильність застосування норм матеріального права, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
17.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" (далі по тексту - боржник, позичальник, клієнт, третя особа) та Акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі по тексту - кредитор, банк, позивач) був укладений Договір про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2, відповідно до умов розділу 1 якого банк зобов`язався надати банківську послугу клієнту, а клієнт прийняти її на наступних умовах:
- вид банківської послуги - кредитна лінія;
- ліміт банківської послуги - 5 000 000 грн 00 коп.; 
- цільове призначення - фінансування оборотного капіталу клієнта (для реалізації мети надання державної підтримки, визначеної підпунктом 2 пункту 12 Порядку № 28);
- період (строк) дозволеного існування заборгованості клієнта за банківської послугою: з дати укладення договору до дати припинення чинності лімітом банківської послуги. В межах періоду встановлено наступні періоди фінансування: - з дати укладення договору до 16.01.2023, обидві дати включно (період фінансування 1); з 17.01.2023 до 16.01.2024, обидві дати включно (період фінансування 2); з 17.01.2024 до дати припинення чинності лімітом банківської послуги, обидві дати включно (період фінансування 3);
- максимальний строк траншу: 90 календарних днів. Незважаючи на інші положення договору, сторони погодили, що банк на власний розсуд має право погодити та прийняти до виконання заяву про надання банківської послуги на строк, що є меншим за строк траншу, зазначений у пункті 1.1.1.5.1 договору, у відповідності до порядку, передбаченого пунктом 6 договору. При цьому, сторони домовились, що строк траншу може перевищувати дату закінчення відповідного періоду фінансування, протягом якого такий транш був наданий банком клієнту, у випадках якщо клієнтом було отримано від банку лист про згоду банка на отримання клієнтом банківської послуги протягом наступного періоду фінансування;
- стандартний розмір та тип процентної ставки: змінювана процентна ставка (до якої відноситься базова процентна ставка / компенсаційна процентна ставка);
- стандартний розмір базової процентної ставки: індекс UIRD (3 міс.) + 6 % річних. Протягом строку дії договору банк має право ініціювати зміну стандартного розміру процентної ставки в порядку, передбаченому в пункті 5 договору;
- стандартний розмір компенсаційної процентної ставки: станом на дату укладення договору 0 (нуль) / 7 (сім) % річних. Вказаний розмір може змінюватись у порядку, визначеному пунктом 5.2. договору;
- підвищений розмір процентної ставки: стандартний розмір процентної ставки + 2 % річних;
- підстави застосування підвищеного розміру процентної ставки: порушення клієнтом зобов`язання, передбаченого в пунктах 11 та 22 договору;
- порядок оплати процентів: щомісячно, за кожен календарний місяць, в порядку та умовах згідно з пунктом 5 договору;
- день нарахування процентів: останній календарний день місяця.
Відповідно до пункту 6 договору, банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надсилається клієнтом банку в письмовому вигляді.
Відповідно до пункту 16 договору, клієнт має право направляти банку заяву про надання банківської послуги засобами електронного зв`язку і така заява про надання банківської послуги має силу оригіналу. Надання клієнтом заяви про надання банківської послуги засобами електронного зв`язку відбувається шляхом направлення заяви про надання Банківської послуги за допомогою системи клієнт-банк (ОТР оnline та/або Сlіск ОТРау, та/або інша система, вказана у відповідному договорі клієнта з банком) з підписом уповноваженої (-их) особи (осіб) клієнта або засобами електронної пошти (з адреси, яка була вказана клієнтом у відповідному повідомленні), підписані з використанням кваліфікованого електронного підпису та з кваліфікованою електронною печаткою (за наявності). При цьому клієнт несе відповідальність за забезпечення того, щоб заява про надання банківської послуги, надана у такий спосіб банку, була надана уповноваженими особами клієнта із дотриманням всіх внутрішніх процедур клієнта та будь-яких інших застосовних правил щодо здійснення надання Заяви про надання банківської послуги засобами електронного зв`язку.
Відповідно до умов договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 від 17.02.2022 та кредитних заявок Товариства з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак", АТ "ОТП Банк" надало Товариству з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" грошові кошти в розмірі 6 277 853 грн 88 коп., а саме: 
- 17.01.2022 - транш в розмірі 3 600 000 грн 00 коп.;
- 18.01.2022 - транш в розмірі 343 000 грн 00 коп.; 
- 18.01.2022 - транш в розмірі 117 000 грн 00 коп.; 
- 24.01.2022 - транш в розмірі 940 000 грн 00 коп.; 
- 10.02.2022 - транш в розмірі 153 500 грн 00 коп.; 
- 11.02.2022 - транш в розмірі 284 000 грн 00 коп.; 
- 15.02.2022 - транш в розмірі 273 000 грн 00 коп.; 
- 16.02.2022 - транш в розмірі 245 800 грн 00 коп.; 
- 22.02.2022 - транш в розмірі 101 200 грн 00 коп.; 
- 07.03.2022 - транш в розмірі 25 160 грн 00 коп.; 
- 15.03.2022 - транш в розмірі 57 231 грн 01 коп.; 
- 22.03.2022 - транш в розмірі 14 917 грн 23 коп.; 
- 04.04.2022 - транш в розмірі 73 045 грн 64 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами (том 1, арк.с. 71-83).
Згідно з пунктом 11 договору клієнт зобов`язаний належним чином (без будь-яких порушень) виконувати боргові зобов`язання у відповідності до положень договору.
У той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" погасило кредит лише частково, - в розмірі 1 237 500 грн 00 коп., що підтверджується банківськими виписками (том 1, арк.с. 84-87).
Враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджується, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" перед Акціонерним товариством "ОТП Банк" за кредитним договором № СК 22-053/300-2 від 17.02.2022 складає: 4 990 353 грн 88 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 34 463 грн 54 коп. - заборгованість по відсоткам. Загальна сума заборгованості по кредиту складає 5 024 817 грн 42 коп.
Пунктом 8 договору передбачено, що незалежно від (додатково до) інших положень договору банк вправі вимагати виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині за умови настання обставин, зокрема, якщо клієнт є неплатоспроможним та/або настання випадку невиконання клієнтом умов договору та/або настання випадку невиконання клієнтом та/або третіми особами, що є поручителями за клієнта будь-якого зобов`язання перед банком та/або інших обставин, що свідчать про те, що боргові зобов`язання відносно наданої банківської послуги своєчасно не будуть виконані.
Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань по Договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач-1, поручитель-1) 17.01.2022 було укладено Договір поруки № SR 22-068/300.
Також, в забезпечення виконання зобов`язань по Договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 між Акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_2 (відповідач-2, поручитель-2) 17.01.2022 було укладено Договір поруки № SR 22-069/300, згідно з умовами пункту 2 яких:
- в силу поруки, створеною відповідно до умов договору поруки, поручитель поручається перед банком за виконання клієнтом боргових зобов`язань;
- поручитель відповідає перед банком за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов`язань клієнтом;
- порукою забезпечується виконання боргових зобов`язань у повному обсязі;
- порука та солідарний обов`язок поручителя перед банком виникають з моменту укладення договору поруки та є чинним протягом всього строку (терміну) дії боргових зобов`язань;
- в разі зміни, в тому числі збільшенні розміру боргових зобов`язань клієнта за договором після укладення цього договору поруки, виконання таких збільшених боргових зобов`язань забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору поруки, а підписання поручителем цього договору поруки вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов договору;
- укладенням договору поруки поручитель заявляє, гарантує та погоджується забезпечувати виконання боргових зобов`язань за договором клієнтом, а також іншою особою (новим боржником) у випадку припинення (ліквідації або реорганізації) клієнта чи у випадку заміни клієнта (переведення боргу) у будь-який інший спосіб, передбачений чинним законодавством України. 
Згідно з розділом 3 договорів поруки, клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і клієнт, в таких же порядку та строках, що і клієнт. Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від клієнта та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Банк, у разі одержання виконання боргових зобов`язань клієнтом та/або поручителем не в повному обсязі, має право вимагати/отримати неодержані/невиконані боргові зобов`язання від клієнта та/або поручителя. І клієнт, і поручитель залишаються зобов`язаними доти, доки боргові зобов`язання не будуть виконані в повному обсязі.
Відповідно до умов пункту 6 договорів поруки строк дії договору поруки дорівнює генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставини наявності випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання клієнта перед банком не будуть виконані в повному обсязі. 
Абзацом 1 пункту 13 договорів поруки визначено, що поручитель зобов`язаний забезпечити належне виконання боргових зобов`язань, як шляхом впливу на клієнта, так і шляхом виконання боргових зобов`язань згідно договору поруки. 
Відповідно до абзацу 1 пункту 14 договорів поруки, цим банк вимагає від поручителя як солідарного боржника за борговими зобов`язаннями виконувати боргові зобов`язання в порядку та строки, передбачені договором. Сторони підтверджують, що положення цього пункту є достатньою підставою для цілей здійснення поручителем виконання боргових зобов`язань згідно договору без необхідності направлення банком поручителю будь-якої додаткової вимоги, так само як без необхідності наявності будь-якого порушення договору.
Пунктом 17 договорів поруки передбачено, що суперечки, спори та розбіжності в рамках договору поруки підлягають вирішенню шляхом переговорів, а у випадку недосягнення згоди - шляхом розгляду в судах України. Сторони наступним домовились, що до будь-яких вимог банку до поручителя буде застосовуватись строк позовної давності у 10 (десять) років з дати закінчення строку дії договору поруки.
Позивач зазначає, що позичальник та поручителі порушили умови договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 від 17.01.2022, договору поруки № SR 22-068/300 від 17.01.2022, договору поруки №SR 22-069/300 від 17.01.2022 та не сплатили належні до сплати суми кредиту та відсотків за банківською послугою - кредитна лінія, внаслідок чого загальна сума заборгованості становить 5 024 817 грн 42 коп. Вказане стало причиною звернення позивача із позовом до суду.
Укладений між позивачем та третьою особою договір про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 від 17.02.2022, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та третьої особи взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своїм змістом та правовою природою є кредитним договором, а тому саме умови укладеного сторонами договору від 17.01.2022 та відповідні положення статей параграфів 1, 2 глави 71 підрозділу І розділу III Цивільного кодексу України, регулюють права та обов`язки сторін, що виникають при одержанні та поверненні кредиту.
Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (частина 1 статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
Банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У частинах 1, 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Як було встановлено вище, на виконання умов договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 від 17.02.2022 та кредитних заявок Товариства з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак", АТ "ОТП Банк" надало Товариству з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" грошові кошти в розмірі 6 277 853 грн 88 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами (том 1, арк.с. 71-83).
У той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" повернуло отриманий кредит лише частково, - в розмірі 1 237 500 грн 00 коп., що підтверджується банківськими виписками (том 1, арк.с. 84-87).
Враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджується, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Бушель-Пак" перед Акціонерним товариством "ОТП Банк" за кредитним договором № СК 22-053/300-2 від 17.02.2022 складає 5 024 817 грн 42 коп., а саме: 
- 4 990 353 грн 88 коп. - сума простроченої заборгованості за кредитом; 
- 34 463 грн 54 коп. - заборгованість по відсоткам.
Так, вказана заборгованість відображена у наданому позивачем розрахунку (том 1, арк.с.88).
При цьому під час перевірки наданого позивачем розрахунку заборгованості судом помилок не виявлено.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Більше того, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів, законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.
Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Як було встановлено вище, з метою забезпечення належного виконання позичальником (третьою особою) кредитних зобов`язань було укладено договори поруки з відповідачем-1 та відповідачем-2, які у зазначених договорах зобов`язались відповідати за зобов`язаннями третьої особи як солідарні боржники.
Так, згідно з розділом 3 договорів поруки, укладених позивачем з відповідачем-1 та відповідачем-2, клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і клієнт, в таких же порядку та строках, що і клієнт. Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від клієнта та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Банк, у разі одержання виконання боргових зобов`язань клієнтом та/або поручителем не в повному обсязі, має право вимагати/отримати неодержані/невиконані боргові зобов`язання від клієнта та/або поручителя. І клієнт, і поручитель залишаються зобов`язаними доти, доки боргові зобов`язання не будуть виконані в повному обсязі.
Частина 1 статті 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником основного зобов`язання, такий боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право банку вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Доказів повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами відповідачі не надали, доводів, наведених в обґрунтування позову не спростували. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позичальник та поручителі порушили умови Договору про надання банківських послуг № СR 22-053/300-2 від 17.01.2022, Договору поруки № SR 22-068/300 від 17.01.2022 та Договору поруки № SR 22-069/300 від 17.01.2022 та не сплатили належні до сплати суми кредиту та відсотків.
Вказане свідчить про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення; стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає заборгованість у загальній сумі 5 024 817 грн 42 коп., яка складається з: 4 990 353 грн 88 коп. - суми заборгованості по тілу кредиту, 34 463 грн 54 коп. - суми заборгованості по відсоткам.
З огляду на викладене, а також беручи до уваги погоджені сторонами умови договорів, де сторони визначили всі його істотні умови, а також погодили умови погашення кредиту в розмірі та строки відповідно до умов договору, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, що підтверджують належне виконання відповідачами (а також третьою особою) взятих на себе зобов`язань за спірними договорами в частині повернення суми наданого кредиту та сплати процентів за користування кредитом, вимоги про стягнення 5 024 817 грн 42 коп. суд першої інстанції вірно визнав обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Аргументи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до того, що АТ "ОТП-Банк" є конкурсним кредитором у справі № 904/1817/22 про банкрутство ТОВ "Бушель-Пак", вимоги якого включені до реєстру вимог кредиторів, зокрема в частині заборгованості в сумі 5 024 817 грн 42 коп. за договором № СК 22-053/300-2 від 17.02.20222, яку позивач заявляє до стягнення з відповідачів-1,2 у даній справі. Вказані обставини, на думку скаржника, свідчать про відсутність підстав для стягнення цієї ж заборгованості з відповідачів. 
Вказані доводи скаржника апеляційним господарським судом відхиляються, з огляду на таке.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 601, 604-609 Цивільного кодексу України.
За загальним правилом, закріпленим у статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Разом з цим, закон передбачає й інші підстави для припинення зобов`язання, визначені у статтях 600-601, 604-609 Цивільного кодексу України.
У той же час, з аналізу статей 598-609 Цивільного кодексу України вбачається, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не є підставою для припинення грошового зобов`язання, отже наявність такого рішення не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору.
У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції. 
З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та спростовуються вищевикладеним.
За результатом апеляційного перегляду справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувану рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 у справі № 904/2592/22 таким, що підлягає залишенню без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
З підстав наведеного та керуючись статтями 129, 269, 270, 275 - 284, 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 у справі № 904/2592/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 у справі №904/2592/22 - залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи № 904/2592/22 повернути до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 13.04.2026.

Головуючий суддя Ю.В. Фещенко

Суддя Ю.А. Джепа

Суддя С.В. Мартинюк