ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

19 березня 2026 року 	м.Суми	

Справа №587/782/25 
Номер провадження 22-ц/816/1539/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Петен Я. Л. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Черних О. М. 
з участю секретаря судового засідання - Овчаренко М.В. 

у присутності:
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Хараїма Валерія Віталійовича
представника відповідача Сумської міської ради - Грицай Аліни Андріївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Хараїмом Валерієм Віталійовичем
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2025 року, ухвалене у складі судді Литовченка О.В. у м. Суми, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Вольвач Анжела Вікторівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :
У лютому 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника, адвоката Хараїма В.В., звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З метою оформлення спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , він звернувся до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Охріменко О.І. щодо оформлення спадщини, однак листом від 24 січня 2025 року № 289/01-16 нотаріусом йому роз`яснено про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини. Вказував, що він не зміг у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини з поважних причин через збройну агресією рф проти України, яка триває до цього часу, введенням воєнного стану, змінами у законодавстві щодо успадкування майна, постійним обстрілами Сумської області та м. Суми. Крім того, після початку війни, з метою збереження життя, він змушений був виїхати у безпечне місце, а після повернення до постійного місця проживання, внаслідок перенесених стресових подій, пов`язаних зі збройною агресією військ рф, у нього загострилися хвороби, оскільки він є особою похилого віку. Деякий час перебував на стаціонарному лікуванні та наразі продовжує лікуватися.
Посилаючись на вищезазначені обставини, просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 строком три місяці після набрання рішенням законної сили.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази не підтверджують поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника, адвоката Хараїма В.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що поважними причинами, які унеможливили йому вчасно звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері є: пережитий нервовий стрес внаслідок смерті матері; тривалий хворобливий стан; отримане психологічне насильство внаслідок збройної агресії рф, яка розпочалася 24 лютого 2022 року та продовжується сьогодні, що змушує його переховуватися від ворожих обстрілів; неодноразова зміна законодавства щодо прийняття спадщини у період дії воєнного стану; нестабільна діяльність нотаріусів внаслідок збройної агресії та відключення реєстрів нотаріальних дій. Звертає увагу на те, що відповідне право після смерті спадкодавця не було реалізоване відповідачем або іншими особами, а отже права та інтереси останніх не порушені. Дослідженими доказами підтверджується факт довготривалого хронічного захворювання ОСОБА_1 , зокрема серця, суглобів, інших життєво-важливих органів, що стало перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, проте надані позивачем докази були відхилені судом без правового обґрунтування. Крім того, скаржник посилається на неврахування судом першої інстанції при вирішенні даного спору ряду правових позицій суду касаційної інстанції про віднесення збройної агресії рф проти України, ведення активних бойових дій та бомбардування території країни, запровадження з 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні, до поважних причин пропуску строку прийняття спадщини. 
Від Сумської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , тобто спадкоємцем першої черги, якому було відомо про смерть матері та наявність спадкового майна. Усупереч покладеного на нього обов`язку звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, спадщину вчасно не прийняв. Не звернення з наведених у позові причин до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк понад два роки не можна вважати таким, що відбувся з поважних причин у розумінні ст. 1272 ЦК України. До того ж відсутні були перешкоди для звернення позивача до органу місцевого самоврядування чи нотаріуса за своїм місцем проживання протягом 2023-2024 років.
У судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не прибув, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, його представник, адвокат Хараїм В.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. 
Представник відповідача Сумської міської ради, ОСОБА_4 , проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Сумської області, Вольвач А.В., у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, направила листа, в якому просить здійснювати розгляд апеляційної скарги за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, які не з`явилися у судове засідання.
За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до таких висновків.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 (а.с. 13).
11 серпня 1964 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу змінено прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 13, на звороті).
На підставі договору від 02 березня 1976 року ОСОБА_3 придбано житловий будинок по АДРЕСА_3 (а.с. 9-10).
ОСОБА_2 з 25 жовтня 1985 року була зареєстрована по АДРЕСА_4 (а.с.11).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 12).
ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с. 14, на звороті).
Листом державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Охріменко О.І. від 24 січня 2025 року № 289/01-16 надано роз`яснення ОСОБА_7 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , що ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 17 на звороті, 18).
31 березня 2025 року ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. заяву про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 07/2025 (а.с. 74-88).
Листом від 17 квітня 2025 року №62/02-14 с/с 07/2025 приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Вольвач А.В. повідомила ОСОБА_1 про те, що 15 квітня 2025 року надійшла його заява від 31 березня 2025 року про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_2 , яка була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ – пнз №17 від 15 квітня 2025 року та в журналі реєстрації вхідних документів за вх. №30/02-14 с/с 07/2025 від 15 квітня 2025 року. На підставі цієї заяви було заведено спадкову справу 07/2025, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №80842450. Вказано про роз`яснення йому змісту статей 1268-1270, 1272-1273 ЦК України, згідно яких термін для прийняття спадщини складає шість місяців, та п. 3 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» № 164 від 28 лютого 2022 року зі змінами, згідно якого перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, Постанову Верховного Суду України від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 та порядок звернення до суду. Також додатково роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 1272 ЦК України та п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» щодо звернення до суду (а.с. 84-85). 
Позивачем надано суду: виписку 2894 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 за період лікування в кардіологічному відділенні КНП «Лебединська ЦРЛ ім. К.О. Зільберника» з 18 червня 2024 року до 25 червня 2024 року (а.с. 19); результати УЗД колінного суглобу та черевної порожнини і нирок від 22 жовтня 2015 року (55-56); протокол рентген дослідження колінних суглобів від 22 жовтня 2015 року (а.с. 55 на звороті).
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Статтями 1261-1265 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути спадкоємцями за законом та визначено черговість спадкування
Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, від 10 липня 2024 року у справі № 522/13476/23.
ОСОБА_1 , на обґрунтування поважності причин пропуску визначеного законом строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , посилався на те, що у зв`язку зі збройною агресією рф проти України, яка триває до цього часу, введенням воєнного стану, постійними обстрілами Сумської області та м. Суми, а також загостренням у нього хронічних хвороб та тривалим лікуванням, він позбавлений був можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, що перешкоджали ОСОБА_1 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 . 
Колегія суддів зауважує, що запровадження в Україні правового режиму воєнного стану та постійні обстріли міста Суми не можуть самі по собі вважатися автоматично обставинами, які об`єктивно перешкоджали позивачу у реалізації права на прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_2 спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто за три з половиною місяці до повномасштабного вторгнення рф, протягом яких позивач мав можливість вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після початку повномасштабного вторгнення рф у лютому 2022 року, позивач протягом тривалого часу не вчиняв дій щодо прийняття спадщини і не навів переконливих аргументів про наявність перешкод у зверненні до нотаріуса вже після завершення визначеного законом строку на прийняття спадщини (протягом 2023 – 2024 років).
Позивач у позові, як на підстави, що перешкоджали йому звернутись до нотаріуса вчасно, також зазначав, що після початку війни, з метою збереження життя, він змушений був виїхати у безпечне місце, а після повернення до постійного місця проживання, внаслідок перенесених стресових подій, пов`язаних зі збройною агресією військ рф, у нього загострилися хвороби, оскільки він є особою похилого віку. Деякий час перебував на стаціонарному лікуванні та наразі продовжує лікуватися. 
Колегія суддів зауважує, що наказом Міністерства юстиції України від 11 березня 2022 року № 1118/5 було затверджено зміни, зокрема, і до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, де серед іншого, передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини (підпункт 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II). В умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу. Якщо за результатами перевірки відомостей Спадкового реєстру встановлено наявність раніше заведеної спадкової справи, заведена без використання Спадкового реєстру спадкова справа передається до нотаріуса, яким раніше заведено спадкову справу, в порядку, передбаченому підпунктом 2.7 цього пункту. Якщо наявність такої справи не встановлено, здійснюється реєстрація спадкової справи в Спадковому реєстрі. Забороняється видача свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі, заведеній без використання Спадкового реєстру, до її реєстрації у Спадковому реєстрі (підпункт 2.6 пункту 2 глави 10 розділу II).
Тобто, незалежно від місця перебування ОСОБА_1 після 24 лютого 2022 року, він не був позбавлений можливості звернутись до будь-якого нотаріуса України, в тому числі і незалежно від функціонування у лютому – квітні 2022 року спадкового реєстру. А тому доводи апеляційної скарги щодо нестабільної діяльності нотаріусів внаслідок збройної агресії та відключення реєстрів нотаріальних дій, відхиляються колегією суддів.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що спадкоємець мав право направити заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку, але цим не скористався, та не зазначив причин, які б перешкоджали йому вчинити цю дію.
Доказів тривалої хвороби або тривалого хворобливого стану саме протягом періоду з 30 жовтня 2021 року (відкриття спадщини) та протягом шести місяців надалі ОСОБА_1 суду не надано. Надані виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за період лікування в кардіологічному відділенні КНП «Лебединська ЦРЛ ім. К.О. Зільберника» з 18 червня 2024 року до 25 червня 2024 року, а також результати ультразвукового дослідження колінного суглобу та черевної порожнини і нирок від 22 жовтня 2015 року та рентген дослідження колінних суглобів від 22 жовтня 2015 року ніяким чином не підтверджують наявність для ОСОБА_1 перешкод у зверненні з 30 жовтня 2021 року до 23 лютого 2022 року до нотаріуса за місцем відкриття спадщини і з 24 лютого 2022 року ще протягом більше ніж два місяці до будь-якого нотаріуса України. 
Таким чином, безпідставними є посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що довготривалі хронічні захворювання та постійне лікування стали перешкодою для звернення його до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки наявність у позивача певних хвороб та періодичне лікування не свідчать про об`єктивну неможливість звернення його із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. 
До нотаріуса позивач звернувся лише у січні 2025 року. Пропущений строк (більше трьох років після відкриття спадщини) є значним. Відсутність інших спадкоємців не є підставою для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Отже, установивши, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального чи процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 та ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником, адвокатом Хараїмом Валерієм Віталійовичем, залишити без задоволення.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 березня 2026 року.

Головуючий -  	Я. Л. Петен	

Судді: В. І. Криворотенко 

О. М. Черних