ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/8237/25 пров. № А/857/30523/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В., 
суддів Гуляка В.В., Матковської З.М.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року (судді Мартинюка В.Я., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі № 380/8237/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до 16 Регіональної військово-лікарської комісії (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправними дії щодо неналежного розгляду заяви про перегляд рішення встановленого по протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії №2204 від 30 жовтня 2023 року, зобов`язати повторно розглянути заяву про перегляд рішення встановленого по протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії №2204 від 30 жовтня 2023 року та у відповідності до підпункту "а" пункту 21.5 глави 21 розділу II “Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України”, затвердженим Наказом Міністерства оборони 14.08.2008 №402 вказати причинний зв`язок загибелі солдата ОСОБА_2 “Смерть ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини”.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю. Вказує, що на час розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений. Разом з тим реалізувати гарантоване право, ст. 16-2 Закону №2011-ХІІ, яка передбачає, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Постановою КМУ №168 і підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року не можливо до моменту отримання постанови (рішення) військово-лікарської комісії з обов`язковим зазначенням причинного зв`язку смерті: «Смерть, Так, пов`язана із захистом Батьківщини». Процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначено «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженим Наказом Міністерства оборони 14.08.2008 № 402 (далі Положення ВЛК). Відповідно пункту 21.25 глави 21 розділу ІІ Положення ВЛК - Для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (засвідчені копії документів): - довідка про проходження військової служби або копія посвідчення офіцера, генерала (військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу); - довідка за формою, наведеною у Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (за наявності); - медичні документи, які підтверджують початок розвитку, розвиток захворювання або одержання травми (поранення, контузії, каліцтва): медична книжка військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби), медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого або витяги з них, довідки із закладів охорони здоров`я, свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК), витяг із книги обліку хворих в амбулаторії під час первинного звернення по медичну допомогу; - довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення ВЛК- для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво); - копія Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть) за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332 або копія акта розслідування авіаційної події та інциденту в авіації - у разі проведення відповідних розслідувань; - документи, у яких зазначено обставини загибелі (смерті) військовослужбовця (не менш як один з таких документів): витяг з іменного списку безповоротних втрат особового складу, наказ командира (начальника) військової частини, донесення про загибель (смерть), сповіщення (корінець сповіщення) на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця, постанова про закриття кримінального провадження (за наявності) - надаються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця; - лікарське свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби); - свідоцтво про смерть - надається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби). Штатною ВЛК враховуються: первинна медична картка, службова та медична характеристики, матеріали розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, архівні довідки, довідки про причину смерті, висновок судово-медичного експерта. До вказаних документів особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, за власним бажанням додають інші документи, які підтверджують причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою. Штатна ВЛК вивчає документи, за потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), та в місячний строк із дня надходження документів приймає рішення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті)), з військовою службою, про що інформує військові частини (органи, підрозділи), ТЦК та СП, осіб, які звернулися до штатної ВЛК. Якщо в місячний строк із дня надходження документів від заявника вирішити порушені у зверненні питання неможливо, начальник штатної ВЛК або його заступник встановлюють необхідний строк для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. За результатами розгляду звернення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою, штатною ВЛК надсилається (видається) заявнику витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії у кількості не менше ніж три примірники. Розглянувши надані докази в адміністративній справі №380/13887/24 Львівський окружний адміністративний суд встановив наступні обставини: - ОСОБА_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - радіотелефоніст 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний по мобілізації на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 26 лютого 2022 року, 14 червня 2022 року направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 ; - 03 серпня 2022 року прибув та приступив до виконання службових обов`язків з пункту постійної дислокації у район виконання бойових завдань згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №52 від 03.08.2022; - відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони угруповання сил і засобів оборони міста Київ №1337дск від 08 серпня 2022 року радіотелефоніста 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 рахувати таким, що залучається на виконання бойового розпорядження угруповання сил і засобів оборони міста Київ №116/7/2/10932дск від 06 серпня 2022 року; - солдат ОСОБА_2 за час служби у військовій частині НОМЕР_1 на стаціонарному лікуванні не знаходився, за медичною допомогою не звертався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходився; - факт перебування радіотелефоніста 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння документально не підтверджений; - радіотелефоніст 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , під час проходження військової служби за мобілізацією в умовах воєнного стану загинув під час виконання обов`язків військової служби під час введення воєнного стану в Україні. Усі перелічені встановлені обставини зазначено в Рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 у адміністративній справі №380/13887/24, що набрало законної сили 24.12.2024, наступним чином, а саме: «Як встановлено судом зі змісту наказу Військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2022 №128 «Про результати проведення спеціального розслідування з метою встановлення причин і умов, які сприяли загибелі та пораненню особового складу військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 », загиблий чоловік позивача ОСОБА_2 03 серпня 2022 року прибув та приступив до виконання службових обов`язків з пункту постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у район виконання бойових завдань згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №52 від 03.08.2022 року та, відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони угруповання сил і засобів оборони міста Київ №1337дск від 08 серпня 2022 року, залучався на виконання бойового розпорядження угруповання сил і засобів оборони міста Київ №116/7/2/10932дск від 06 серпня 2022 року. З наведеного суд робить висновок, що загиблий чоловік позивача ОСОБА_2 був залучений до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.» З усього вище наведеного вбачається, що солдат ОСОБА_2 , призваний по мобілізації на військову службу, загинув: - під час виконання бойового завдання; - у районі виконання бойових завдань; - під час проходження військової служби за мобілізацією в умовах воєнного стану; - під час виконання службових обов`язків військової служби під час введення воєнного стану в Україні. Відповідно до зробленого висновку суду - Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 у адміністративній справі №380/13887/24 щодо зобов`язання військової частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, є цілком логічним і зрозумілим. Відповідно до пункту 21.5. глави 21 розділу II Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: 21.5. Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»; - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України»; б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни. Постанови ВЛК у формулюваннях, визначених підпунктами «а» та «б» не приймаються, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту. При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів Т-П груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби". Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною четвертою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Військовою частиною НОМЕР_1 була видана довідка від 05.02.2025р. №2179/380 про безпосередню участь ОСОБА_2 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (додаток №3 - копія, оригінал знаходиться у Позивача), яка за формою та змістом повністю відповідає Додатку 1 до «Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року №740 «Про затвердження Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України». Разом з тим, Відповідач отримавши заяву від 13 лютого 2025 року за вх. №1944, (посилаючись на пункт 21.25 глави 21 розділу ІІ Положення ВЛК) повідомив командира військової частини НОМЕР_1 ) 24.02.2025р., за №1190/1515, що вивчивши надані документи: «...встановлено, що надана Вами довідка про безпосередню участь особи у бойових діях не відповідає формі наведеній в Додатку 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 із вказанням усіх періодів участі.». При цьому зазначив, що для зменшення соціальної напруги «терміново надати на нашу адресу довідку про безпосередню участь солдата ОСОБА_2 у бойових діях, згідно вимог Положення, без якої розгляд питання не можливий.» (додаток №6- копія, оригінал знаходиться у Позивача). Як зазначалося, командиром військової частини НОМЕР_1 , на виконання рішення суду, була надана «Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України», за формою та змістом наведеними в Додатку 1, встановленими відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року №740 «Про затвердження Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України», яка була додана до заяви від 13 лютого 2025 року за вх. №1944. Ця Довідка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України». Відповідач, в свою чергу, безпідставно вимагає довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за формою наведеною в Додатку 6 затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, « із вказанням усіх періодів участі.», яка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій (особи з інвалідністю внаслідок війни). Також вказує, що у Сповіщенні №2 військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2022р. №694, командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 засвідчив, що: «радіотелефоніст 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , загинув у військовій частині НОМЕР_1 - 17.09.2022 року, під час виконання бойового завдання». Надання Сповіщення №2 військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2022р. №694 повністю відповідає вимогам пункту 21.25 глави 21 розділу ІІ Положення ВЛК щодо прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, повністю відповідають вимогам щодо надання до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП таких документів (засвідчених копій документів): - документи, у яких зазначено обставини загибелі (смерті) військовослужбовця (не менш як один з таких документів): витяг з іменного списку безповоротних втрат особового складу, наказ командира (начальника) військової частини, донесення про загибель (смерть), сповіщення (корінець сповіщення) на загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця, постанова про закриття кримінального провадження (за наявності) - надаються у разі загибелі (смерті) військовослужбовця. На Адвокатській запит від 01.03.2025 року, Відповідач у відповіді від 19.03.2025р. за №1190/2267 (додаток №11 - копія, оригінал знаходиться у Позивача), не надав повний перелік копій документів, які необхідно подавати разом з Заявою до військово-лікарської комісії щодо отримання висновку про причинний зв`язок смерті пов`язаної з захистом Батьківщини натомість долучив до відповіді Витяг з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово - лікарської комісія №819 від 18 березня 2025 року, в якому зокрема повідомив, що: «підстав для зміни причинного зв`язку у формулюванні «Смерть, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" встановленого по протоколу засідання від 30.10.2023 №2204 16 Регіональної ВЛК на солдата ОСОБА_2 , 1986 року народження, не має, у зв`язку з відсутністю документальних підстав у бойових діях на дату смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).», яка в жодному разі не відповідає вимогам, (а відповідно і висновку про причинний зв`язок смерті солдата ОСОБА_2 ), які встановлені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3552-ХІІ, Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року №740 «Про затвердження Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України», а також «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженим Наказом Міністерства оборони 14.08.2008 № 402, а тому належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перегляд рішення по протоколу засідання від 30.10.2023 №2204 16 Регіональної військово-лікарської комісії. При повторному розгляді вказаної заяви позивача відповідачеві слід прийняти обґрунтоване рішення, що буде відповідати критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень (частина 2 статті 2 КАС України) та приписам Положення ВЛК. Позивач зазначає суду, що висновок про причинний зв`язок смерті солдата ОСОБА_2 , встановлений Відповідачем по протоколу засідання від 30.10.2023 №2204: «Смерть, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" суперечить документам по справі та фактичним обставинам, а причина смерті, яка виникла під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, повинна охоплюватися наступним формулюванням: «Смерть, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», що підтверджується підпунктом «а» пункту 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення ВЛК, а також відповідними документами, що надавалися для перегляду рішення 16 Регіональної військово-лікарської комісії.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач перечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Згідно статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від 20.09.2022 року солдат ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання згідно сповіщення в/ч НОМЕР_1 від 20.09.2022 року№694.
Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії №2204 від 30.10.2023 року смерть солдата ОСОБА_2 (причини смерті не встановлені через обвуглення), яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , - смерть, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 05.02.2025 року солдат ОСОБА_2 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виконуючи бойове розпорядження угрупування сил і засобів оборони міста Києва від 06.08.2022 року.
Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії №819 від 18.03.2025 року не можливо встановити той факт, що солдат ОСОБА_2 станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тому причинний зв`язок по протоколу засідання 16 Регіональної ВЛК №2204 від 30.10.2023 винесений вірно, відповідає діючому законодавству і перегляду не підлягає.
Позивач вважаючи протиправними дії відповідача щодо неналежного розгляду заяви про перегляд рішення встановленого по протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії №2204 від 30 жовтня 2023 року, звернулася до суду.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Завданням адміністративного судочинства в силу частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі .
Відповідно до ч.6 ст.18 Закону № 2011-XII вдова (вдівець) загиблого або померлого військовослужбовця, серед інших, у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб - мають право на пільги, передбачені цим Законом.
Статтею 70 Закону України “Основи законодавства України про охорону здоров`я” передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України “Про національну безпеку України”. Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України встановлено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення № 402, у редакції, чинній на час оформлення протоколу № 815 від 19.08.2022).
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 1.3 розділу І Положення № 402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, серед іншого, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Підпунктом “а” та абзацом першим підп. “б” п.21.5 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: а) “Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини” - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України”; б) “Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини в період громадянської та Другої світової воєн” - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби у складі діючої армії і флоту у роки громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни.
Абзацом другим підп. “б” п.21.5 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що Постанови ВЛК у формулюваннях, визначених підпунктами “a” та “б” не приймаються, якщо поранення (контузія, травма, каліцтво), у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом).
Постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва) (п.21.7 розділу ІІ Положення № 402).
Згідно із пунктом 21.9 розділу ІІ Положення № 402 визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, проводиться штатними ВЛК.
Пунктом 21.25 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що за результатами розгляду звернення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті), з військовою службою, штатною ВЛК надсилається (видається) заявнику протокол засідання штатної військово-лікарської комісії у кількості не менше ніж три примірники.
Постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), що зумовило безпосередню, основну причину смерті, приймається в одному із формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II цього Положення, з обов`язковим додаванням перед словом “ТАК” або “НІ” слів “яке призвело до смерті, та причина смерті” (п.21.30 розділу ІІ Положення № 402).
Як уже згадувалось судом, що підтверджується матеріалами справи, відповідно до витягів з протоколу засідання відповідача смерть солдата ОСОБА_2 - пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Позивач-апелянт в своїх доводах які вказані як в позовній заяві так і у вимогах апеляційної скарги вказує, що причина смерті загиблого ОСОБА_2 – пов`язана із захистом Батьківщини, аналізуючи відповідні доводи колегія суддів враховує наступне.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 року у справі №380/13887/24, яке набрало законної сили встановлено: “Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони угруповання сил і засобів оборони міста Київ №1337дск від 08 серпня 2022 року радіотелефоніста 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 рахувати таким, що залучається на виконання бойового розпорядження угруповання сил і засобів оборони міста Київ №116/7/2/10932дск від 06 серпня 2022 року. 17 вересня 2022 року близько 15 години 00 хвилин з невстановлених причин командир 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 на місці ротного опорного пункту поблизу населеного пункту Бородянка Київської області застосував вогнепальну зброю, а саме автомат АК-М, відкривши вогонь на ураження в сторону військовослужбовців 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого поранення несумісні з життям отримав молодший лейтенант ОСОБА_5 . Також поранення отримали номер обслуги кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , санітарний інструктор 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , кулеметник кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_8 . Зокрема в результаті вчинених молодшим сержантом ОСОБА_4 дій на території ротного опорного пункту 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 розпочалась пожежа, внаслідок чого обвалився дах будівлі. Пожежу було ліквідовано 18 вересня 2022 року близько 05 години 30 хвилин. Близько 12 години 00 хвилин в згорілій будівлі було знайдено три обгорілих тіла, які були доставлені в морг населеного пункту Макарів Київської області для подальших слідчих дій. Ймовірно загинули військовослужбовці: командир 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 ; радіотелефоніст 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 ; старший технік 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 штаб-сержант ОСОБА_9 . Згідно медичної характеристики, солдат ОСОБА_2 за час служби у військовій частині НОМЕР_1 на стаціонарному жуванні не знаходився, за медичною допомогою не звертався. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходився. Факт перебування радіотелефоніста 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння документально не підтверджений. Комісія з проведення службового розслідування зробила висновок про те, що, зокрема, радіотелефоніст 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , під час проходження військової служби за мобілізацією в умовах воєнного стану загинув під час виконання обов`язків військової служби під час введення воєнного стану в Україні. Загибель, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, НІ, не пов`язана із захистом Батьківщини при виконанні бойового завдання під час введення воєнного стану в Україні».
Відповідно до частин 4, 5 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 73 КАС України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З наведених обставин та наявних доказів вбачається, що солдат ОСОБА_2 загинув не під час веденням бойових дій у зв`язку із захистом Батьківщини, а у зв`язку із вчиненням щодо нього кримінального правопорушення командиром його ж підрозділу, а саме командиром 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_4 .
Згідно з постановою Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 802/468/17-а, встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово-лікарської комісії, втручання у ці повноваження судом є недопустимо. Разом з тим, згідно з усталеною судовою практикою, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення ВЛК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певної постанови, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності постанови ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Отже, суди вправі перевіряти законність постанови ВЛК лише в межах дотримання процедури її прийняття.
Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 600/3273/22-а, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
За наведених обставин та матеріалів справи аналізуючи доводи апелянта, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач приймаючи рішення щодо встановлення причини смерті загиблого ОСОБА_2 , діяв у межах визначених чинним законодавством, зазначивши у витягах з протоколу засідання "Смерть, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби", а не "Смерть ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", що є підставою для відмови у задоволенні позову, а тому є правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах “Проніна проти України” (пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі № 380/8237/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Ільчишин 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 25.02.26