РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
26 березня 2026 р.  Справа № 120/15344/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
У Вінницький окружний адміністративний суд звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою від 05.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 05.11.2025, представник позивача подав позовну заяву в редакції від 17.11.2025 у якій заявленні вимоги про:
- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо розгляду заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 20.08.2025 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути цю заяву та провести перерахунок пенсії позивачці з зарахуванням до пільгового стажу відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників періоди роботи: з 11.09.1979 по 04.06.1982 – печатником на високих друкарських машинах у друкарському цеху Львівської книжкової фабрики «Атлас»; з 01.08.1997 по 17.03.1998 та з 15.09.1998 по 07.08.1999 - на посадах у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії (реанімації) та клінічній лабораторії Відділкової лікарні ст. Козятин.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка має право на пільгову пенсію за Списком №2, що затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, яка встановлює право на пільгове пенсійне забезпечення для працівників ручних друкарських машинок та друкарських машинок на набірних та лінійно-друкарських машинах (розділ XXV "Поліграфічне та кінокопіювальне виробництво" (код 2270000а - 14792, 2270000а - 14807).
Ухвалою від 21.11.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву.
Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 15.04.2010 по 11.06.2020 отримувала пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням даних про стаж та заробіток.
Відповідно до заяви позивача, поданої 12.06.2020, проведено перерахунок пенсії, а саме переведено на пенсію за віком у зв`язку із досягненням загальновстановленого пенсійного віку.
Відповідно до статті 25 Закону №1058 визначено індивідуальний коефіцієнт страхового стажу, він складає 0,35167, що відповідає 35 рокам 2 місяцям 25 дням страхового стажу (стаж зараховано в повному обсязі по 31.10.2020), в тому числі періоди роботи з 11.09.1979 по 04.06.1982 та з 01.08.1997 по 09.04.2010.
Період з 01.09.1977 по 14.07.1979 зараховано до страхового стажу як період навчання, згідно з даними трудової книжки НОМЕР_1 заповненої 15.09.1979.
Водночас, в наявній трудовій книжці записи за період роботи з 1976 по серпень 1977 року відсутні.
Відповідач зауважив, що для підрахунку пільгового стажу, обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка, підприємств або організацій про пільговий характер роботи, у якій має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку.
В матеріалах пенсійної справи відсутні будь-які документи, що підтверджують відношення періодів роботи з 11.09.1979 по 04.06.1982 у Львівській книжковій фабриці «Атлас» та з 01.08.1997 по 09.04.2010 у Відділковій лікарні ст. Козятин до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Водночас, періоди роботи з 01.08.1997 по 17.03.1998 та з 15.09.1998 по 07.08.1999 враховано до стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Отже, відповідач вважає, що зарахування періоду роботи, що відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, з урахуванням пільгового обчислення, чинним законодавством не передбачено та не призведе до зміни індивідуального коефіцієнта показника стажу, що в свою чергу не призведе до збільшення розміру пенсії, оскільки розрахунок стажу незмінний.
Представник позивача 22.12.2025 подав відповідь на відзив.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини справи.
ОСОБА_1 20.08.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії.
Відповідач листом від 09.09.2025 повідомив позивача, що в матеріалах пенсійної справи відсутні будь-які документи, що підтверджують відношення періодів роботи з 11.09.1979 по 04.06.1982 у Львівській книжковій фабриці «Атлас» та з 01.08.1997 по 09.04.2010 у Відділковій лікарні ст. Козятин до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Водночас, періоди роботи з 01.08.1997 по 17.03.1998 та з 15.09.1998 по 07.08.1999 враховано до стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Також, відповідач вказав, що призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 має на меті виключно встановлення права для особи на більш ранній вихід на пенсію за віком.
Тому, пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства, підстави для зарахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу за Списком № 2 відсутні.
Позивач не погоджується із такими діями відповідача, тому звернулася до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).
Відповідно до ст. 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону від 09.07.2003 N 1058-IV).
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV).
У спірних правовідносинах відповідач не зарахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з 11.09.1979 по 04.06.1982 – печатником на високих друкарських машинах у друкарському цеху Львівської книжкової фабрики «Атлас» та з 01.08.1997 по 17.03.1998, з 15.09.1998 по 07.08.1999 - на посадах у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії (реанімації) та клінічній лабораторії Відділкової лікарні ст. Козятин, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують відношення вказаних періодів роботи до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Представник позивача у своїх доводах посилається на Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.91 № 10 та вказує, що він встановлює право на пільгове пенсійне забезпечення для працівників ручних друкарських машинок та друкарських машинок на набірних та лінійно-друкарських машинах (розділ XXV "Поліграфічне та кінокопіювальне виробництво" (код 2270000а - 14792, 2270000а - 14807).
Однак, суд зауважує, що згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. 
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, якщо пільгова робота продовжується після 16 січня 2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03 серпня 2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, якщо пільгова робота продовжується після 03 серпня 2016 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.
Отже, на момент роботи позивача печатником на високих друкарських машинах у друкарському цеху Львівської книжкової фабрики "Атлас" з 11.09.1979 по 04.06.1982 чинними були Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.
Дослідивши Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, суд встановив, що професія позивача "печатником на високих друкарських машина" не відноситься до Списку № 2 та не дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Як обумовлено пунктом 3 Порядку № 383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року.
Однак, матеріали справи не містять доказів про відповідні умови праці у період роботи позивача з 11.09.1979 по 04.06.1982 щоби можна його віднести до Списку № 2. 
Тому, у відповідача відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача з 11.09.1979 по 04.06.1982 до пільгового стажу.
Щодо періоду роботи з 01.08.1997 по 17.03.1998 та з 15.09.1998 по 07.08.1999 - на посадах у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії (реанімації) та клінічній лабораторії Відділкової лікарні ст. Козятин, суд зазначає про таке.
Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 року № 303 "Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України" проведено реорганізацію анестезіологічної служби та передбачено, що у складі лікувально профілактичних закладів охорони здоров`я повинні створюватися такі відділення (групи, палати): анестезіологічне відділення або відділення анестезіології (без ліжок для інтенсивної терапії); анестезіологічне відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії; анестезіологічна група; відділення інтенсивної терапії загального профілю; вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.02.2000 року № 33 "Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров`я" затверджено штатні нормативи вказаних підрозділів у відповідності із вимогами наказу від 08.10.1997 року № 303.
У відповідності до спеціального листа Міністерства охорони здоров`я України на адресу Пенсійного фонду України від 08.12.2006 року № 10.01.09/2209 щодо віднесення окремих структурних підрозділів охорони здоров`я до відділень реанімації, робота в яких відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, вказано що у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували такі відділення: відділення (групи) анестезіології реанімації створювалися в лікарнях, які мали до 80 відсотків ліжок хірургічного профілю. У закладках, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75 і т.д.), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів анестезіологів реаніматологів та медичних сестер анестезіологів (наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 року № 605 "Про поліпшення анестезіолого реанімаційної служби в державі") та відділення реанімації і інтенсивної терапії.
Згідно з роз`ясненням, наданим Міністерством охорони здоров`я, Міністерством праці та соціальної політики України та Пенсійним фондом України, викладеному у листі від 10.09.2002 року № 10.03.67/1000, період роботи працівників у відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі для нарахування пенсії відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII. 
Більше того, у листі Міністерства охорони здоров`я України від 30.05.2006 року №10.03.68/936 зазначено, що періоди роботи на посадах медичних працівників у відділеннях анестезіології, у тому числі у палатах інтенсивної терапії, повинні зараховуватись до стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII.
Суд зауважує, що згідно із листом відповідача від 09.09.2025 та згідно із долученим розрахунком стажу форми РС-право, періоди роботи позивача з 01.08.1997 по 17.03.1998 та з 15.09.1998 по 07.08.1999 зараховано до стажу позивача в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
На момент роботи позивача на посадах у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії (реанімації) та клінічній лабораторії Відділкової лікарні ст. Козятин з 01.08.1997 по 17.03.1998 та з 15.09.1998 по 07.08.1999 чинними були Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
Однак, у вказаних Списках не передбачена посада позивача, що вказує на відсутність підстав для зарахування періодів роботи з 01.08.1997 по 17.03.1998 та з 15.09.1998 по 07.08.1999 до пільгового стажу.
Отже, у відповідача відсутні підстави для зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу відповідно до Списку № 2.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
Підстави для присудження судових витрат на користь позивача відсутні.
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повне судове рішення складено 26.03.2026.
Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна