ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/5943/25 
провадження № 3/0285/64/26 
26 лютого 2026 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов
від Управління патрульної поліції у Житомирській області
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
громадянина України, 
який проживає в АДРЕСА_1 , – 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1  20.10.2025 о 22 год в с. Анета Звягельського району Житомирської області, на автодорозі М06 Київ-Чоп 236 км 700м, керуючи автомобілем Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та особливості вантажу, що перевозив, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем МАЗ 5433 (сідельний тягач вантажний), реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом, який рухався попереду.
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

20.11.2025 адвокатом Штець І. І. було подано клопотання про призначення експертизи, яке судом було задоволено та постановою суду від 20.11.2025 призначено у справі судову автотехнічну експертизу. Провадження у справі зупинено. 
18.02.2026 на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення призначеної у справі експертизи в зв`язку з відсутністю достатніх вихідних даних.
Постановою суду від 18.02.2026 провадження у справі відновлено.

В судове засідання особа, відносно якої складено протокол, не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена в порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП. Адвокат Штець І. І. 26.02.2026 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КпАП. 

Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі – ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ПДР, дорожньо-транспортна пригода – це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. 
Так, ст.124 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в якій пошкоджено один або кілька автомобілів, але не завдано шкоди здоров`ю людей. 
Пунктом 12.1 ПДР покладено на водіїв обов`язок контролювати дорожню обстановку, особливості перевезення пасажирів, справність свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Витримуючи безпечну дистанцію та інтервал, водій завжди забезпечить собі можливість завчасно зупинити транспортний засіб і уникнути зіткнення (попутного наїзду) у випадку гальмування або зупинки транспортного засобу, що рухається попереду. 
Винність  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується даними протоколу серії ЕПР1 №489281 від 20.10.2025 про адміністративне правопорушення і схемою місця ДТП, які досліджені у їх сукупності, узгоджуються між собою та підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відтак його слід визнати винним у його вчиненні. Обставин, які б пом`якшували або обтяжували його відповідальність, не встановлено.
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення беру до уваги характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, – що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження вчинення правопорушень або настання більш тяжких наслідків.
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
В підсилення своєї правової позиці, звертаю увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії» Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху. 
З приводу застосування у цій справі строків, передбачених ст.38 КУпАП, про що наголошував у своєму клопотанні адвокат Філепа Е. І., то слід зазначити таке.
Саме за клопотанням адвоката особи, відносно якої був складений протокол, у цій справі була призначена експертиза, оскільки встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 порушень ПДР, причинного зв`язку між його діями та наслідками ДТП, а також технічної можливості уникнення зіткнення потребувало на його думку спеціальних автотехнічних знань. З огляду на обов`язок суду забезпечити презумпцію невинуватості (ст.62 Конституція України), повне та об`єктивне з`ясування обставин справи (ст.ст.245, 273 КУпАП), а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 щодо неприпустимості спрощеного підходу у справах цієї категорії, призначення судової автотехнічної експертизи було єдиним належним процесуальним засобом перевірки доводів сторін і встановлення об`єктивної істини.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, висловленої у чисельних рішення цього суду, провадження у справі про адміністративні правопорушення, які тягнуть за собою суттєві санкції, за своєю природою є «criminal charge» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 6) та повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень. Отже, до таких проваджень застосовуються стандарти кримінального процесу, зокрема: обов`язок держави забезпечити справедливий суд, повне дослідження доказів, реальне забезпечення права на захист. Призначення експертизи відбулося саме за клопотанням захисника, що є реалізацією права на захист.
Частина 2 ст.38 КУпАП встановлює тримісячний строк накладення стягнення судом з дня вчинення правопорушення. Хоча КУпАП прямо не передбачає процедури зупинення провадження, однак суд зобов`язаний забезпечити повне з`ясування обставин (ст.245 КупАП) і призначення експертизи є процесуальною дією, без якої неможливе ухвалення законного рішення. Аналогія процесуального закону допустима для забезпечення прав особи, якщо це не погіршує її становища. У кримінальному процесі проведення експертизи об`єктивно зумовлює зупинення перебігу процесуальних строків. В іншому випадку сторона захисту, ініціювавши експертизу, могла б створити ситуацію штучного спливу строків, що суперечило б принципу добросовісності та забороні зловживання процесуальними правами.
Суд зазначає, що період перебування справи на експертному дослідженні з 20.11.2025 по 18.02.2026 не підлягає включенню до строку, передбаченого ст.38 КУпАП, оскільки провадження було зупинене з об`єктивних причин, пов`язаних із необхідністю проведення судової автотехнічної експертизи, призначеної за клопотанням сторони захисту, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи. Таким чином, на момент розгляду клопотання 26.02.2026 строк притягнення до адміністративної відповідальності не сплив.
З винної особи також належить стягнути судовий збір.
Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП, – 
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 
та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 605,60 грн судового збору.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин