Справа №705/5604/25
Провадження 2-о/705/29/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року м. Умань 
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого-судді Душина О.В.,
при секретарі Мухартовій Р.О.,

за участі: 
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку окремого провадження цивільну справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Уманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (20300 Черкаська область, м. Умань, вул. Костельна, 4, ЄДРПОУ 41888290), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) про встановлення факту смерті,
В С Т А Н О В И В:

1.Короткий зміст позовних вимог
16 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій просить: встановити факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Матусів Шполянського району Черкаської області, яка настала в січні 2001 року у селі Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Матусів Шполянського району Черкаської області перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , які проживали сім`єю в місті Умані Черкаської області, 06.07.1989 року шлюб між ними було розірвано.
Від шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є спільний син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був мобілізований до лав Збройних Сил України та під час виконання завдання по захисту Батьківщини зник безвісти за особливих обставин в районі проведення бойових дій 29.08.2024 року.
Після розірвання шлюбу в період з 1990 року по лютий 2003 року ОСОБА_3 проживав на території Монастирищенського (тепер Уманський) району Черкаської області.
В період з 01 січня 1995 року по 03 квітня 1996 року працював інженером майстром в цеху електрозв`язку в Монастирищенському відділенні акціонерного товариства «Укртелеком». Проживав без реєстрації в цей період на території села Аврамівка Монастирищенського району, де наймав житло.
За повідомленням його співробітників, які працювали з ним у відділенні «Укртелекому», – ОСОБА_3 помер природною смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області. Ними було здійснено його поховання на місцевому кладовищі в селі Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області. Родичі померлого ОСОБА_3 при цьому присутні не були, хоча сина та бувшу дружину, які проживали в місті Умані Черкаської області вони повідомили телефоном.
Заявниця посилається на офіційні відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 14.07.2025, поліції та КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня Монастирищенської міської ради», які підтверджують, що чоловік не отримував пенсію після досягнення 60 років і не значиться серед живих за іншими реєстрами.
За заявою ОСОБА_5  про реєстрацію факту смерті ОСОБА_3 до Уманського відділу РАЦС, 10.09.2025 року надійшла відмова у зв`язку з тим, що відсутні документи необхідні для реєстрації факту смерті передбачені «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 зі змінами.
Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується також листом Міського голови міста Монастирище від 15.05.2025 року про те, що поховання ОСОБА_3 здійснено його бувшими співробітниками.
Встановлення факту смерті ОСОБА_3 заявниці необхідно для надання підтверджуючих документів про його смерть військовій частині НОМЕР_3 через ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання виплати частки грошового забезпечення безвісти зниклого їхнього спільного сина – ОСОБА_4 .
На підставі вищевикладеного, заявниця була вимушена звернутися до суду з даною заявою.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 26.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 13.10.2025 року було задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів.
В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги заяви та просили їх задовольнити, крім того представник уточнив з приводу точної дати смерті, вказав, що свідки зазначили, що це була середина січня 2001 року, що точної дати вони не пам`ятають, заявниця зазначила, що з чоловіком після розірвання шлюбу спілкувалася рідко, частіше з ним спілкувався їх спільний син, вказала що ІНФОРМАЦІЯ_5 в неї день народження, і після свят синові зателефонували працівники АТ «Укртелекому» і повідомили, які працювали разом з ОСОБА_3 , що батько помер, вказала, що точною датою є ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.
За змістом положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_1 .
06.07.1989 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 .
Від шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 виданого 23.02.1974 року, який згідно копії Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 15.11.2024 № 20241115-1685 зник на території бойових дій, дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 20.09.2024 р.
Згідно сповіщення № 79 сім`ї загиблого військовослужбовця ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 полковника ОСОБА_6 № 1381/5/15 від 22.01.2026 року солдат ОСОБА_4 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 , під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Водяне, Волноваського району Донецької області, на підставі чого отримано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 виданого 04.02.2026 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, актовий запис № 7.
10.09.2025 року за заявою заявниці про реєстрацію факту смерті ОСОБА_3 до Уманського відділу РАЦС, надійшла відмова у зв`язку з тим, що відсутні документи необхідні для реєстрації факту смерті передбачені «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5 зі змінами.
Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, інформація щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 – відсутня.
Відповідно до повідомлення № 128 від 19.05.2025 року на адвокатський запит КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня Монастирищенської міської ради» на території якої помер ОСОБА_3 повідомлено, що медична карта на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у закладі відсутня. Щодо того чи видавалось лікарське свідоцтво про смерть родичам померлого ОСОБА_3 заклад ні спростувати, ні підтвердити інформацію не може, оскільки перший примірник свідоцтва про смерть видається родичам на руки, а другий зберігається у медичному закладі протягом одного року, після чого підлягає знищенню.
Згідно повідомлення на адвокатський запит Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 08.08.2025 – інформація по факту смерті ОСОБА_3 відсутня.
Згідно повідомлення на запит адвоката від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 14.07.2025 – ОСОБА_3 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області як одержувач пенсії не перебував.
За повідомленням на запит адвоката Міського голови міста Монастирище від 15.05.2025 року:інформацією щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 громада міста не володіє;органами житлово-комунального господарства виконавчого комітету Монастирищенської міської ради поховання ОСОБА_3 не здійснювалось та документально не оформлялось;документально поховання ОСОБА_3 виконкомом Аврамівської сільської ради не оформлялось, так як поховання здійснювали колишні співробітники покійного, які за оформленням документів у сільську раду не звертались.
Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується також листом Міського голови міста Монастирище від 15.05.2025 року про те, що поховання ОСОБА_3 здійснено його бувшими співробітниками.
Як вбачається з повідомлення на запит адвоката директора АТ “Укртелеком” від 10.07.2025 року - ОСОБА_3 з 01.01.1995 року прийнятий на роботу інженером майстром в цех електрозв`язку в м. Монастирище. 03.04.1996 року ОСОБА_3 був звільнений за власним бажанням. На поховання допомога не надавалась, так як на момент смерті в січні - лютому 2003 року, ОСОБА_3 не був співробітником АТ «Укртелеком».
Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 14.07.2025 – ОСОБА_3 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області як одержувач пенсії не перебував, в той час, як станом на 18.09.2009 року він би досяг віку виходу на пенсію – 60 років, та відповідно мав би перебувати на обліку в Пенсійному фонді.
Відповідно до повідомлення на адвокатський запит Військової частини НОМЕР_7 від 19.10.2025 року у військовій частині НОМЕР_7 , в межах компетенції, опрацьовано адвокатський запит, від 15.10.2025 року, щодо стану виплати грошового забезпечення належного ОСОБА_4 , який рахується зниклим безвісти та повідомляємо наступне. В документах наданих військовій частині відсутня документація яка підтверджує факт смерті ОСОБА_3 , актовий запис відсутній про смерть в витягу з ДРАЦС. По суті порушеного питання повідомляємо, що військова частина керуючись чинним законодавством, виконала всі необхідні розрахунки.
Також згідно з інформацією Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 22.10.2025 року отриманою на ухвалу про витребування доказів згідно архіву Шполянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України державна реєстрація смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проводилась.
Крім того, згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.01.2026 року зазначено, що у ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутня будь-яка інформація стосовно ОСОБА_3 , а саме щодо його постановки на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), перебування на військовому обліку та зняття (виключення) з військового обліку.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначив, що працював разом із ОСОБА_3 в «Укртелекомі» з 1995 року. ОСОБА_8 проживав в селі Аврамівка і там помер. Взимку (2001 або 2002 р.) від сторонньої жінки стало відомо про смерть ОСОБА_9 в с. Аврамівка. Разом із колегами вони зібрали кошти, купили труну та організували поховання на кладовищі в с. Аврамівка. Через сильні морози та промерзлий ґрунт могилу копали за допомогою тракторного бура. Помер ОСОБА_9 після нового року в середині січні місяці після свят. Не знає точного місця знаходження могили зараз, оскільки не відвідував кладовище.
Свідок ОСОБА_10 зазначив, що знав ОСОБА_3 з 1995 року через спільну роботу в Монастирищенському відділенні «Укртелекому». Жив в Монастирищі з жінкою, тоді переселився в с. Аврамівка, На початку 2000-х років (приблизно 2001–2002 рр.) співмешканка ОСОБА_3 повідомила колег, що він помер в с. Аврамівка. Співробітники «Укртелекому» за власні кошти організували поховання, оскільки ОСОБА_9 був самотнім на той час. Через сильні морози земля промерзла для копання могили наймали тракторний бур. Поховали його на кладовищі в с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області. Поховання відбулося в січні 2001 році після різдвяних свят.
Свідок ОСОБА_11 зазначив, що працював разом із ОСОБА_3 у Монастирищенському «Укртелекомі» з 1995 року. ОСОБА_9 був інженером-майстром та колишнім офіцером. Взимку (2001 або 2002 р.) до них на роботу прийшла літня жінка та повідомила, що ОСОБА_9 помер у неї на квартирі в с. Аврамівка. Разом із колегами ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ) виїхали на місце, зібрали кошти, купили труну та власними силами організували поховання на кладовищі в с. Аврамівка. Ховали ОСОБА_3 зимою в 2001 році, одразу після Нового Року. Точне місцезнаходження могили зараз вказати не може, оскільки минуло багато часу.
В силу п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
В пунктах 46, 47, 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 року у справі № 201/5972/22 виснувано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 зазначеного Закону державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
В п. 3 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженого постановою КМУ від 30 листопада 2016 року № 884(в редакції постанови КМУ від 15 квітня 2025 року №449) (далі – Порядок) визначено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Цим пунктом також визначено перелік документів, що додаються до заяви про виплату грошового забезпечення.
За п. 4 Порядку у разі відсутності документів, визначених у пункті 3 цього Порядку, та для прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) отримує відповідні витяги з державних реєстрів щодо військовослужбовців та зазначених осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення у порядку, визначеному в пункті 6 цього Порядку.
В п. 6 Порядку передбачено, що Міноборони, зокрема територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міноборони, Головний орган військового управління Національної гвардії, Адміністрація Держприкордонслужби, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держспецтрансслужби мають право отримувати з державних реєстрів інформацію про осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, шляхом доступу до таких реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.
Отже, заінтересовані особи в даній справі мають право отримувати з державних реєстрів інформацію про осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, шляхом доступу до таких реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.
У матеріалах справи відсутні відомості про те, що шляхом доступу до державних реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів заінтересованими особами було виявлено здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 .
Разом із тим, той факт, що ОСОБА_3  помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області в сукупності підтверджується письмовими доказами, а також зазначеними вище показами свідків. Також суд бере до уваги уточнення заявниці в судовому засіданні щодо дати смерті ОСОБА_3 , та вважає, що точною датою смерті ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_10 .
В силу п. 3 Порядку до заяви про виплату грошового забезпечення додається, зокрема, копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення
За змістом п. 5 Порядку грошове забезпечення виплачується визначеним особам шляхом перерахування коштів уповноваженими органами на рахунки в банківських установах, зазначених у заявах про виплату. Належне до виплати грошове забезпечення зберігається за визначеними особами в розмірах частки, встановленої відповідно до абзаців другого - четвертого пункту 6 цього Порядку, але не більше ніж до дня, визначеного в абзацах другому і третьому цього пункту. Збереження належного, але не виплаченого, грошового забезпечення за військовослужбовцями (визначеними особами) здійснюється військовою частиною (установою, організацією) за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні шляхом зарахування сум грошового забезпечення на депозитні рахунки в органах Казначейства. У разі збереження сум грошового забезпечення понад три роки і більше такі суми сплаті до відповідних бюджетів не підлягають.
Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
Згідно із п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється особам, зазначеним в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, або особам, зазначеним у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України “Про Національну поліцію” та пункті 4 статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” з урахуванням положень абзаців четвертого і п`ятого цього пункту.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата складання актового запису про смерть, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Згідно із пунктом 1 ст.16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
В силу пункту 4 ст.16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Зважаючи на наведене, встановлення факту смерті ОСОБА_3  призведе до надання завницею підтверджуючих документів про його смерть військовій частині НОМЕР_3 через ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання виплати частки грошового забезпечення безвісти зниклого їхнього спільного сина – ОСОБА_4 .
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1  про встановлення факту смерті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Заяву  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Уманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (20300 Черкаська область, м. Умань, вул. Костельна, 4, ЄДРПОУ 41888290), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області громадянина України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Матусів Шполянського району Черкаської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому копія повного рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного рішення суду.
Повне рішення складено 16 квітня 2026 року.

Заявник:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Заінтересована особа: Уманський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (20300 Черкаська область, м. Умань, вул. Костельна, 4, ЄДРПОУ 41888290);
Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ).

Суддя О.В. Душин