ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року 
м. Київ

справа №400/1294/25
адміністративне провадження № К/990/52470/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.
суддів: Тацій Л.В., Коваленко Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в суді касаційної інстанції адміністративну справу №400/1294/25
за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра), Державної комісії України по запасах корисних копалин, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «БУДКАМІНЬ», про визнання протиправними та скасування протоколу і спеціального дозволу, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Шляхтицького О.І., суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,
УСТАНОВИВ:
I. РУХ СПРАВИ
1. У лютому 2025 року керівник Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:
визнати протиправним та скасувати рішення у формі протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 18.06.2008 № 1531;
визнати протиправним та скасувати спеціальний дозвіл на користування надрами від 04.03.2016 № 6102, наданий ТОВ «БУДКАМІНЬ». 
2. Трьома ухвалами судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 відмовлено в задоволенні клопотань Держгеонадра, Державної комісії України по запасах корисних копалин та ТОВ «БУДКАМІНЬ» про залишення позову прокурора без розгляду у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду.
3. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 позовні вимоги задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано рішення у формі протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природнього середовища України від 18.06.2008 № 1531;
в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 рішення суду першої інстанції скасовано та залишено без розгляду позов керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду, визначеного абзацом другим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
5. 15.12.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, прокурор просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
6. Верховний Суд ухвалою від 22.12.2025 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
7. 23.12.2025, 02.01.2026 та 27.01.2026 від Держгеонадра, Державної комісії України по запасах корисних копалин та ТОВ «БУДКАМІНЬ», відповідно, до суду касаційної інстанції надійшли відзиви на вказану вище касаційну скаргу, в яких зазначені учасники процесу просять залишити касаційну скаргу першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури без задоволення, а оскаржувану прокурором постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Частково задовольняючи позовні вимоги прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що у складі матеріалів геолого-економічної оцінки родовищ корисних копалин були відсутні документи, що засвідчують право ТОВ «БУДКАМІНЬ» на користування надрами, у зв`язку з чим прийняте за результатами державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин рішення суб`єкта владних повноважень (яким є протокол Державної комісії України по запасах корисних копалин) є протиправним і підлягає скасуванню. Відмовляючи у задоволенні вимог про скасування спеціального дозволу на користування надрами, суд першої інстанції зазначив, що прокурором не доведено наявності обставин, які б свідчили про існування підстав для скасування такого дозволу, визначених частинами першою та другою статті 26 Кодексу України про надра.
Стосовно строків звернення прокурора до суду з цим позовом суд першої інстанції зазначив, що прокурор звернувся до суду у лютому 2025 року в межах тримісячного строку, встановленого КАС України, який обчислюється з моменту, коли йому стало відомо про наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави, а саме з 10.01.2025 - після отримання ним листа Держгеонадр від 10.01.2025 № 176/03-4/2-25.
9. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про залишення позову прокурора без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що прокурор звернувся до суду з пропуском тримісячного строку, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, та під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні не навів поважних причин його пропуску. Суд апеляційної інстанції зазначив, що прокурор мав можливість ознайомитись як з оскаржуваним в цій справі протоколом, так і зі спірним дозволом на користування надрами, які були оприлюднені на офіційних вебсайтах Державного науково-виробничого підприємства (далі - ДНВП) «Державний інформаційний геологічний фонд України» та Держгенадр, відповідно, доступ до яких було відкрито до 24.02.2022. Водночас із позовом до суду він звернувся лише у 2025 році, а поважних причин пропуску строку на подання позовної заяви не навів. 
III. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВІВ
10. Касаційна скарга прокурора обґрунтована, зокрема, тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду, оскільки, як зазначає скаржник, сам лише факт підписання протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин та видання Держгеонадрами спеціального дозволу на користування надрами, як і їх оприлюднення, не є безумовною підставою для подання прокурором позову в інтересах держави. 
Скаржник наголошує на тому, що апеляційний суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, не врахував, що підстави для звернення прокурора до суду з цим позовом виникли в процесі збирання та аналізу інформації, яка стосувалася процедури оформлення оскаржуваних в цій справі рішень суб`єктів владних повноважень і лише після отримання та опрацювання листа Держгеонадр від 10.01.2025 №176/03-4/2-25 прокурору стало відомо про наявність порушень з боку відповідачів під час прийняття протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 18.06.2008 № 1531 та видачі Держгеонадрами спеціального дозволу на користування надрами від 04.03.2016 № 6102.
11. У відзивах на касаційну скаргу Держгеонадра, Державна комісія України по запасах корисних копалин та ТОВ «БУДКАМІНЬ» вказують на те, що суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про пропуск прокурором строку звернення до суду без поважних причин, оскільки спірні в цій справі рішення були опубліковані на офіційних вебсайтах ДНВП «Державний інформаційний геологічний фонд України» та Держгеонадр, доступ до яких не було обмежено до 24.02.2022, і прокурор скориставшись зазначеними вебресурсами мав можливість дізнатись про наявність обставин, з яким він пов`язує порушення інтересів держави та необхідність звернення до суду з цим позовом. 
IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.
13. Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
14. За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
15. Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
16. Згідно з абзацом 2 частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
17. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
18. Згідно з частиною четвертою статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
19. За змістом пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо є підстави, визначені частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
20. Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження спрямовані на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
21. Верховний Суд у постанові від 20.04.2021 у справі № 640/17351/19 зазначав про те, що визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
22. У межах доводів касаційної скарги ключовим є питання, коли прокурор знав чи повинен був дізнатись про наявність порушень з боку Державної комісії України по запасах корисних копалин під час підписання протоколу засідання колегії від 18.06.2008 № 1531 та з боку Держгеонадр під час видачі спеціального дозволу на користування надрами від 04.03.2016 № 6102 та, відповідно, про наявність підстав для звернення до суду з позовом.
23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірні в цій справі протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин та спеціальний дозвіл на користування надрами №6102 були прийняті 18.06.2008 та 04.03.2016, відповідно.
24. Прокурор обґрунтовував пропуск строку на звернення до суду з цим позовом, зокрема, тим, що підстави для представництва інтересів держави в суді виникли лише після встановлення відповідних порушень з боку Державної комісії України по запасах корисних копалин та Держгеонадр під час прийняття спірних в цій справі протоколу засідання колегії від 18.06.2008 № 1531 та видачі спеціального дозволу на користування надрами від 04.03.2016 № 6102, про які стало відомо лише після отримання ним листа Держгеонадр від 10.01.2025 №176/03-4/2-25. 
25. Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 19.03.2021, введеним в дію Указом Президента України від 25.03.2021 №122/2021, рекомендовано Офісу Генерального прокурора разом з іншими правоохоронними органам вжити додаткових заходів щодо виявлення й розслідування фактів порушення вимог законодавства у сфері надрокористування.
26. Апеляційний суд також встановив, що лише в січні 2025 року керівник Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області листом від 06.01.2025 №53-101вих-25, з посиланням на статтю 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», звернувся до Держгеонадр з проханням надати інформацію щодо отриманих ТОВ «БУДКАМІНЬ» спеціальних дозволів на користування надрами, наявності документів, які стосуються підрахунку запасів корисних копалин, здійсненого за рахунок товариства та результати геологічного вивчення ділянки надр, з наданням належним чином засвідчених копій таких документів, у відповідь на який Держгеонадра листом від 10.01.2025 №176/03-4/2-25 надала запитувані прокурором копії документів, які стосувались видачі ТОВ «БУДКАМІНЬ» спеціального дозволу на користування надрами. 
27. При цьому суд апеляційної інстанції слушно зауважив, що документи, на необхідність отримання яких посилався прокурор, як на підставу для поновлення строку для звернення до суду з позовом були опубліковані на офіційних вебсайтах ДНВП «Державний інформаційний геологічний фонд України» та Держгеонадр, які до введення 24.02.2022 на території України воєнного стану перебували в загальному доступі, у зв`язку з чим колегія суддів констатує, що прокурор не був позбавлений можливості дізнатись про обставини прийняття спірного в цій справі протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 18.06.2008 № 1531 та видачі Держгеонадрами спеціального дозволу на користування надрами від 04.03.2016 № 6102 з моменту їх публікації на зазначених офіційних вебсайтах. 
28. Верховний Суд зазначає, що звернення прокурора, з метою витребування ним документів для підтвердження підстав представництва інтересів держави в суді (яке до того ж відбулось зі спливом значного проміжку часу з моменту прийняття спірного в цій справі протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин від 18.06.2008 № 1531 та видачі Держгеонадрами спеціального дозволу на користування надрами від 04.03.2016 № 6102) не може слугувати механізмом продовження встановлених законом строків звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки це призведе до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах, порушення стабільності у діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання ними своїх функцій.
29. З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що дата отримання прокурором листа Держгеонадр 10.01.2025 №176/03-4/2-25 у відповідь на його запит від 06.01.2025 №53-101вих-25 не змінює моменту, з якого прокурор повинен був дізнатися про наявність порушених інтересів держави, а лише свідчить про час, коли він почав вчиняти активні дії з метою реалізації своїх повноважень щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави, і ця подія не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірних правовідносинах.
30. Наведене вище узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 23.08.2023 у справі № 380/7024/22, від 21.09.2023 у справі №380/7550/22 та від 13.02.2024 у справі №340/3868/23.
31. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області у зв`язку з пропуском без поважних причин строку звернення до суду, визначеного абзацом другим частини другої статті 122 КАС України.
32. При цьому, колегія суддів вважає безпідставним посилання прокурора в касаційній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків Верховного Суду, викладених в його постановах від 09.12.2024 у справі №420/14551/23 та від 20.10.2025 у справі №320/39008/23, оскільки під час вирішення питань процесуального характеру, зокрема щодо поновлення строків звернення до суду, суд у кожній конкретній справі оцінює сукупність фактичних обставин, що зумовили пропуск такого строку, та встановлює, чи були вони об`єктивними, непереборними й незалежними від волі заявника і в цій справі апеляційний суд обґрунтовано вказав на відсутність таких обставин. 
33. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення ним норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з його висновками.
34. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
35. З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі №400/1294/25 - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі №400/1294/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач  А.І. Рибачук

Судді  Л.В. Тацій

Н.В. Коваленко