Справа № 365/868/25 
Номер провадження: 2/365/86/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

23 лютого 2026 року селище Згурівка 

Згурівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Солдатової Т.М.
за участю секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
18 жовтня 2025 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», в особі директора Полякова О., звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9731794 від 20.04.2024 у розмірі 18677,18 грн, судові витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20.04.2024 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ» (далі – ТОВ «МАКС КРЕДИТ», первісний кредитор) та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 00-9731794 на суму 8690,00 грн в електронній формі. Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 76218, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення договору.
На виконання умов кредитного договору, 20.04.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_1 , що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з відміткою та додатком до нього.
25.11.2024 між первісним кредитором та позивачем укладено Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № Б/Н від 25.11.2024 до договору факторингу 1 та Акту приймання-передачі, до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи, частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
25.11.2025 від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» на виконання ухвали суду надійшли витребувані судом докази.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» не з`явився, в позовній заяві директор ТОВ «ФК «ЕЙС» Поляков О. просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не направляла.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідач ОСОБА_1 правом на подачу відзиву не скористалася. 
Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене вище, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 20.04.2024 ОСОБА_1 ознайомилася з паспортом споживчого кредиту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАКС КРЕДИТ», що підтверджується її електронним підписом одноразовим ідентифікатором – 61590 (а.с. 18-19).
Того ж дня, 20.04.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1  у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено Договір кредитної лінії № 00-9731794 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 76218, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача НОМЕР_2 (далі - Кредитний договір) (а.с. 8-12 – копія кредитного договору, а.с. 20 – копія довідки про ідентифікацію). 
У договорі сторони погодили, зокрема, наступні умови кредитування: сума ліміту кредитної лінії – 7900,00 грн, тип кредиту – кредитна лінія, цільове призначення – на споживчі потреби (п. 1.2); строк дії кредитної лінії (строк кредитування) – 360 календарних днів. Дата остаточного повернення кредиту – 15 квітня 2025 року (п. 1.3, 3.4); позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме: на 15 травня 2024 року, та на кожний 25 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії. Дати повернення кредиту, періодичні дати оплати процентів та комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, який міститься в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (а.с. 1.4); тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3 цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1,32% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування кредитом (дати видачі кредиту) протягом строку кредитування, зазначеного в пункті 1.3 цього договору. У випадку невиконання позичальником умов для отримання від кредитодавця індивідуальної знижки (застосування зниженої процентної ставки), користування кредитом для позичальника здійснюється за стандартною процентною ставкою з дати видачі кредиту (пп. 1.5.1-1.5.4 п. 1.5); кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 790,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього договору (п. 1.6); денна процентна ставка – 1,5% (а.с. 1.7); орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладення цього договору – 9598,20%, з урахуванням зниженої процентної ставки – 8615,75% (п. 1.8); орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладення цього договору – 50496,80 грн, з урахуванням зниженої процентної ставки – 50200,55 грн (а.с. 1.9).
Відповідно до п. 2.8 кредитного договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 20 квітня 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 7900,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_3 .
Згідно з п. 3.1-3.4 кредитного договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення кредиту (крім випадку фактичного повернення кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення кредиту). Проценти нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом. Позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії за надання кредиту та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме 15 квітня 2025 року.
Черговість погашення кредиту визначена у п. 5.3 кредитного договору та залежить від того, перевищує чи не перевищує сума кредиту розмір однієї мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» мінімальна заробітна плата з 1 квітня 2024 року встановлена у місячному розмірі 8000 гривень.
Враховуючи розмір суми кредиту – 7900,00 грн, черговість погашення заборгованості за кредитним договором визначається пп. 5.3.2.1 пп. 5.3.2 п. 5.3 договору: 1. погашення прострочених процентів за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце); 2. погашення нарахованих строкових процентів за користування кредитом; 3. сплата штрафів, передбачених цим договором; 4. сплата комісії за надання кредиту відповідно до цього договору (у разі наявності); 5. погашення простроченої заборгованості за сумою кредиту (якщо прострочення буде мати місце); 6. погашення строкової заборгованості за сумою кредиту.
Відповідно до пп. 4.2.5 п. 4.2 кредитного договору кредитодавець має право відступити право вимоги за договором із заміною кредитора у зобов`язанні відповідно до норм Цивільного кодексу України (в т.ч. ч. 1 ст. 516 ЦКУ) без згоди позичальника, а також обов`язково повідомити позичальника про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома позичальника такого факту.
Первісний кредитор ТОВ «МАКС КРЕДИТ» свої зобов`язання щодо надання коштів у кредит виконало в повному обсязі, а саме, перерахувало кошти у розмірі 7900,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_3 , що підтверджується інформацією ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» (порядковий номер 365) (а.с. 21-24).
З наданої АТ «ОЩАДБАНК» інформації вбачається, що в АТ «ОЩАДБАНК» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) було відкрито банківський рахунок № НОМЕР_5 (UAH), до якого емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_6 . На карту № НОМЕР_6 20.04.2024 перераховано кошти у розмірі 7900,00 грн (кошти зараховано на рахунок 22.04.2024) (а.с. 69-73).
В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
З розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором ТОВ «МАКС КРЕДИТ», вбачається, що станом на 25.11.2024 сума кредиту 8690,00 грн, сума загальної заборгованості – 18677,18 грн, сума заборгованості за основним зобов`язанням 7900,00 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 9987,18 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 790,00 грн, штрафні санкції згідно умов договору – 3950,00 грн. З розрахунку також вбачається, що 20.04.2024 відповідачу видано кредит у розмірі 7900,00 грн та нарахована комісія у розмірі 790,00 грн. 17.05.2024 відбулося перенесення заборгованості в протерміновану у розмірі 8690,00 грн (тіло кредиту та комісія). Відповідач не виконала умови застосування зниженої процентної ставки, тому проценти за користування кредитом нараховані (перераховані) в межах строку кредитування (до дати продажу 25.11.2024) за стандартною процентною ставкою, визначеною в п. 1.5.1 кредитного договору (а.с. 42).
25 листопада 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (клієнт) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (фактор) укладено договір факторингу № 25112024-МК/Ейс на підставі якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» набуло права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9731794 від 20.04.2024 на загальну суму заборгованості по тілу та відсотках 18677,18 грн, з яких: 8690,00 грн – залишок заборгованості по тілу кредиту; 9987,18 грн – залишок заборгованості по звичайним відсоткам. Крім того, у реєстрі боржників вказані штрафні санкції згідно умов договору у розмірі 3950,00 грн. Факт переходу права вимоги до позивача підтверджується копією договору факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25 листопада 2024 року (а.с. 31-37), копією витягу з реєстру боржників (а.с. 38-39), копією акту приймання-передачі до договору факторингу (а.с. 40) та копією платіжної інструкції № 17 від 03 грудня 2024 року (а.с. 41).
З виписки позивача з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9731794 від 20.04.2024 вбачається, що у ТОВ «ФК «ЕЙС» за ОСОБА_1 обліковується заборгованість, яка станом на 01.10.2025 (включно) складає 18677,18 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 8690,00 грн, прострочена заборгованість за процентами – 9987,18 грн. Заборгованість за штрафними санкціями – 3950,00 грн позивачем не обліковується та до стягнення не заявлена. Жодних нарахувань за кредитним договором з дати набуття права вимоги позивач не проводив.
Відповідач ОСОБА_1 не надала своїх заперечень та доказів на спростування позовних вимог. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Як зазначено у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі. 
У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як передбачено частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
В силу ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, керуючись засадами верховенства права, суд встановив, що між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-9731794 від 20.04.2024 в електронній формі, на підставі та на умовах якого ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 7900,00 грн. ТОВ «МАКС КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконувала внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 18677,18 грн. Первісним кредитором, відповідно до умов договору, була нарахована комісія у розмірі 790,00 грн та проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою в межах строку кредитування у розмірі 9987,18 грн. Крім того, нараховані штрафні санкції у розмірі 3950,00 грн. 17.05.2024 відбулося перенесення заборгованості за тілом кредиту та комісією в протерміновану та надалі обліковувалась єдиною сумою у розмірі 8690,00 грн (7900,00+790,00=8690,00 грн). Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9731794 від 20.04.2024 на загальну суму 18677,18 грн. Відповідач своїх заперечень та доказів на спростування позовних вимог не надав.
З огляду на вищезазначене, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю.
Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позовна заява була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 57 – платіжна інструкція).
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» з додатком № 1 «Протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025» (а.с. 44-45), копію додаткової угоди № 25770807622 до договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025, якою клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по справах про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_1 (номер кредитного договору 00-9731794 від 20.04.2024 (а.с. 46); копію акта прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 на загальну суму 7000,00 грн (а.с. 47); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Соломко О.В. серія КС № 7073/10 (а.с. 49); копію довіреності від 11.08.2025, яка діє до 31.12.2026 (а.с. 50).
Відповідач з клопотанням про необґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу та про їх зменшення до суду не звертався.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
З огляду на вище зазначене, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Керуючись ст. 3, 11, 207, 514, 526, 599, 611, 625-628, 638, 639, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 273, 274, 280, 281, 282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9731794 від 20.04.2024 у розмірі 18677,18 грн (вісімнадцять тисяч шістсот сімдесят сім гривень 18 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн (сім тисяч гривень 00 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом,не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Відповідач, якому заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку,встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310а, м. Київ, 02090.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 27 лютого 2026 року.

Головуючий суддя Т.М. Солдатова