Справа № 638/24203/25
Провадження № 3-зв/638/5/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши заяву представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Козловської Тетяни Вікторівни про відвід судді Шевченківського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. перебуває на розгляді адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа №638/24203/25).
02.04.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Козловської Тетяни Вікторівни до суду надійшла заява про відвід судді Цвіри Д.М. від розгляду справи №638/24203/25. Заява обґрунтована тим, що відвід заявляється у зв`язку з наявністю обставин, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи. Під час судового засідання 02.04.2026 року суддею Цвірою Д.М. було допущено поведінку та висловлювання, які свідчать про відсутність нейтральності та сформовану наперед позицію у справі. Також суддею було постановлено під сумнів повноваження захисника. Заява про відвід судді не була подана безпосередньо під час судового засідання, у зв`язку з тим, що суддя залишила зал судового засідання до надання стороні захисту можливості заявити відвід. У сукупності всіх обставин, а саме некоректні висловлювання судді, завчасне повідомлення про можливість апеляційного оскарження, як очікуваного наслідку розгляду справи, ігнорування клопотання сторони захисту та залишення судового засідання без його вирішення, об`єктивно викликають сумнів у неупередженості судді та свідчать про порушення принципів справедливого судового розгляду.
Дослідивши клопотання та матеріали судової справи, суд приходить до наступного.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання щодо заявлення відводу та порядку його вирішення.
Між тим, відповідно до п.4 рішення Ради суддів України №34 від 08 червня 2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративне правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави, за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку суд при розгляді клопотання про відвід судді у розгляді адміністративного матеріалу застосовує аналогію права, а саме норми КПК України.
Відповідно до положень частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені статтею 75 КПК України.
Відповідно до частини 1 статті 75 КПК України суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Із заявленого представником особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Козловської Тетяни Вікторівни відводу вбачається, що фактичною підставою для відводу є упереджене, на думку сторони захисту, ставлення головуючого судді до особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Суд наголошує, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Як зазначалося вище, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені частиною 1 статті 75 КПК України.
Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.
Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Звертаючись до суду із заявою про відвід, сторона захисту посилається на некоректні висловлювання судді, завчасне повідомлення про можливість апеляційного оскарження, як очікуваного наслідку розгляду справи, ігнорування клопотання сторони захисту та залишення судового засідання без його вирішення, об`єктивно викликають сумнів у неупередженості судді та свідчать про порушення принципів справедливого судового розгляду.
Водночас, виходячи із клопотання про відвід судді Цвіри Д.М. суду не було надано жодних підтверджуючих доказів зі сторони захисту щодо дій судді, які б свідчили про її упередженість чи небезсторонність при розгляді даного провадження, та могли бути підставами для відводу.
Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
За таких обставин суд вважає, що заява про відвід судді задоволенню не підлягає, оскільки не встановлено жодних підстав, які виключають участь судді в справі про адміністративне правопорушення, вичерпний перелік яких передбачений статтями 75, 76 КПК України.
Керуючись ст. 75 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Козловської Тетяни Вікторівни про відвід судді Шевченківського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: