Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року Справа№200/1495/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Міронової Галини Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

03 березня 2026 року адвокат Міронова Галина Михайлівна в інтересах ОСОБА_1 , позивача, звернулась з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – відповідач-3):
- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 14 листопада 2025 року №930060199705, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13 січня 2026 року за №930060199705, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26 січня 2026 року №930060199705 про відмову в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 12 вересня 1997 року по 17 серпня 1998 року на посаді начальника зміни підземного у виробничій службі з повним робочим днем у шахті передбаченої Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 з 01 листопада 2025 року пенсію за віком на пільгових умовах із застосуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
За змістом викладеного позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як пенсіонер, який отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. 06 листопада 2025 року через веб-портал Пенсійного фонду України позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яку за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, та рішенням від 14 листопада 2025 року №930060199705 відмовлено в такому перерахунку з посиланням на те, що стаж на підземних роботах становить 14 років 2 місяці 21 день, що не дає право на встановлення доплати до пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 06 січня 2026 року позивач подав письмову заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій підтримав раніше подану заяву про перерахунок пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і пояснив, що при зверненні 06 листопада 2025 року він додавав довідку від 03 вересня 2025 року про наявність пільгового стажу роботи, але з невідомих причин вона не була врахована. Заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, та рішенням від 13 січня 2026 року №930060199705 знову відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки періоди роботи з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року та з 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року не можуть бути зараховані до пільгового стажу, так як відсутні уточнюючі довідки. Підстава відмови позивачу здалась незрозумілою, та він втретє звернувся із заявою від 19 січня 2026 року про перерахунок пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яка за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, та рішенням від 26 січня 2026 року №930060199705 відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на відсутність пільгового стажу – 15 років. Ніяких уточнень і причин прийняття такого рішення наведено не було, з чим не погоджується позивач.
Відповідач-1 проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позову. У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначив, що за матеріалами пенсійної справи позивач з 22 травня 2015 року отримує пенсію віком на пільгових умовах за Списком №1. За результатами розгляду заяви №9884 від 06 листопада 2025 року стаж роботи за Списком №1 складає 15 років 14 днів, стаж на підземних роботах - 14 років 2 місяці 21 день, що не дає право на встановлення доплати до пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», тому в задоволенні заяви від 06 листопада 2025 року відмовлено. Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянуло заяву позивача від 06 січня 2026 року №125, і за результатами розгляду рішенням №930060199705 відмовило в перерахунку пенсії, оскільки при врахуванні стажу по 01 вересня 2025 року на підземних роботах склав 14 років 2 місяці 23 дня, що не дає право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Крім того, 19 січня 2026 року позивач знову звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України. Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення №930060199705 від 26 січня 2026 року про відмову в перерахунку у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу – 15 років.
Відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що позивач звернувся через вебпортал із заявою від 06 листопада 2025 року №9884 про перерахунок пенсії, а саме про перехід на пенсію за іншим Законом. Звернення розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, яким прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 14 листопада 2025 року №930060199705. За результатами розгляду пенсійної справи встановлено, що періоди роботи з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року та 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року зараховані до стажу роботи за Списком №1 так, як уточнюючі довідки про пільговий характер роботи у цей період позивачем не надавалися. При врахуванні стажу по 01 вересня 2025 року на підземних роботах склав 14 років 2 місяці 23 дня, що не дає право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідач-2 вважає, що на час звернення із заявою про перерахунок пенсії, до спірних правовідносин не може застосовуватись норми статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки позивач не відпрацював на підземних роботах не менше як 15 років.
Відповідач-3 у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що розгляд заяви позивача від 19 січня 2026 року провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Відсутні підстави зарахувати до пільгового стажу як Список №1 періоди роботи з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року та з 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року, оскільки у позивача відсутні уточнюючі довідки про пільговий характер роботи у цей період. За результатами розгляду документів електронної пенсійної справи – пільговий стаж складає 14 років 2 місяці 23 дні. Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, розглянувши заяву та додані до неї документи, 26 січня 2026 року прийняло рішення про відмову в перерахунку пенсії №930060199705 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового страхового стажу – 15 років.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано визначені судом докази по справі. Вирішено ряд процесуальних питань.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та є одержувачем пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22 травня 2015 року, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.
06 листопада 2025 року позивач через вебпотал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перерахунок пенсії, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.
14 листопада 2025 року відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, прийнято рішення №930060199705 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », в якому зазначено наступне.
«06 листопада 2025 року із заявою №9884 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, через вебпортал, звернувся гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) щодо переходу на пенсію за іншим Законом.
Відповідно до статті 1 та статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345) право на обчислення пенсії мають працівники, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівники шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1, затвердженим Кабінетом Міністрів України (шахтарі), які відпрацювали на підземних роботах: чоловіки не менше 15 років, жінки - 7,5 років.
Згідно зі статтею 8 Закону №345 мінімальний розмір пенсії, зокрема шахтарям-чоловікам, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах є довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією.
Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є накази по підприємству», організації (пункт 9 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ від 01 серпня 1992 року №442).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Враховуючи вищезазначене, обчислення тривалості підземної роботи за списком №1, що дає право шахтарю на обчислення пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону №345, здійснюється на підставі уточнюючої довідки, що видана за формою, наведеною в Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 з 22 травня 2015 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За результатами розгляду заяви №9884 від 06 листопада 2025 року стаж роботи за списком №1 складає 15 років 14 днів, стаж на підземних роботах – 14 років 2 місяці 21 день, що не дає право на встановлення доплати до пенсії відповідно до статті 8 Закону №345.
Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві гр. ОСОБА_1 по заяві від 06 листопада 2025 року відмовлено.».
06 січня 2026 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії.
06 січня 2026 року позивач звернувся Пенсійного фонду України із заявою в довільній формі, в якій серед іншого просив перерахувати пенсію та застосувати Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 06 січня 2026 року подано заяву про перерахунок пенсії, до якої додано довіку про пільговий стаж №584 від 03 вересня 2025 року. У разі відмови просив надати обґрунтовану відповідь, чому періоди роботи зазначений в довідці віднесено до Списку №1, а не до підземних робіт за статтею 14.
13 січня 2026 року відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, прийнято рішення №930060199705 про відмову у перерахунку пенсії, в якому зазначено наступне.
«П.І.Б. ОСОБА_1 .
Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .
РНОКПП НОМЕР_2 .
Адреса АДРЕСА_1 .
Факт роботи не працює.
Звернувся особисто до Пенсійного фонду України із заявою від 06 січня 2026 року №125 щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345).
До заяви додані наступні документи:
1. Трудова книжка;
2. Паспорт громадянина України.
3. Довідки від 02 травня 2025 року №295 період роботи з 24 липня 2023 року по 02 травня 2025 року, від 12 серпня 2025 року №521 період роботи з 01 березня 2025 року по 12 серпня 2025 року, від 03 вересня 2025 року №584 період роботи з 01 березня 2025 року по 01 вересня 2025 року.
Відповідно статті 8 Закону №345, мінімальний розмір пенсії, зокрема шахтарям- чоловікам, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно статті 28 Закону №1058, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно пункту 20 Порядку від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
За результатами розгляду пенсійної справи встановлено, що періоди роботи з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року та 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року зараховані до стажу як Список №1 так, як відсутні уточнюючі довідки про пільговий характер роботи у цей період. При врахуванні стажу по 01 вересня 2025 року на підземних роботах склав 14 років 2 місяці 23 дня, що не дає право на перерахунок пенсії відповідно до Закону №345.
На підставі вище викладеного
вирішено:
відмовити гр. ОСОБА_1 в перерахунку пенсії відповідно до заяви від 06 січня 2026 року №125. Рекомендовано надати уточнюючі довідки за вищезазначені періоди.».
19 січня 2026 року позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії та поновлення виплати пенсії.
19 січня 2026 року позивач звернувся до керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою в довільній формі, в якій зазначив наступне, 13 січня 2026 року надійшла відмова (реєстраційний номер 930060199705) в перерахунку пенсії відповідно до заяви від 06 січня 2026 року №125. За результатами розгляду пенсійної справи встановлено, що періоди роботи з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року та з 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року зараховані до стажу як Список 1, тому що відсутні уточнюючі довідки про пільговий характер роботи у цей період. Рекомендовано надати уточнюючі довідки за вищезазначені періоди. Додав:
довідку згідно за формою Додатку 5 до Порядку підтвердження наявності трудового стажу (постанова КМУ від 12 серпня 1993 року №637), яка має бути в оцифрованій особовій пенсійній справі, копію довідки про підземні виходи від 09 квітня 2015 року №01-145, яка є в особовій справі (в особовій справі аркуш №29) та уточнення за період з 12 вересня 1997 по 31 березня 1998 року та з 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року;
копію наказу «Про підсумки атестації робочих місць щодо роботи в підземних умовах» (в особовій справі аркуші №30-35), в тому числі атестація Начальника зміни підземних (в особовій справі аркуші №35).
На підставі доданих документів прошив перерахувати пенсію відповідно до Закону України №345-VI від 02 вересня 2008 року «Про підвищення престижності шахтарської праці». У зверненні зауважив адресату, що стаж роботи на підземних роботах по Списку №1:
- за період з 06 вересня 1983 року по 17 серпня 1998 року складає 12 років, 11 місяців, 12 днів, за період з 24 липня 2023 року по 01 вересня 2025 року – 2 роки, 1 місяць, 9 днів
- в сумі загальний стаж на підземних роботах за Списком №1 складає 15 років, 21 день.
26 січня 2026 року відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, прийнято рішення №930060199705 про відмову в частині перерахунку пенсії, в якому зазначено, що «дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 19 січня 2026 року. Вік 60 років.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» мінімальній розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсії за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Згідно пункту 2.4 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22 листопада 2005 року №22-1 (далі – Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії надаються документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.
Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі – Порядок №637).
За результатами розгляду документів ЕПС – пільговий стаж складає 14 років 2 місяці 23 дні.
За періоди роботи, починаючи з 1 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На виконання Указу Президента України від 04 травня 1998 року №401 та постанов Кабінету Міністрів України від 04 червня 1998 року №794 (далі – постанова №794), від 08 червня 1998 року №832 персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування впроваджувався протягом 1998 – 2000 років. Починаючи з 01 липня 2002 року обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01 липня 2000 року за даними системи персоніфікованого обліку (пункт 3 постанови №794).
З урахуванням зазначених норм, персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01 липня 2000 року є обов`язковим.
Заявник не працює.
Пунктом 5 статті 45 Закону передбачено, що документи про перерахунок пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження та приймає рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 930060199705 від 26 січня 2026 року про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу – 15 років.».
Судом встановлено, що відповідно до записів №13-14 копії трудової книжки серії НОМЕР_3 від 30 листопада 1982 року, на ім`я ОСОБА_1 , позивач:
- з 12 вересня 1997 року по 17 серпня 1998 року – працював на посаді начальника зміни підземного у виробничій службі в ДВАТ «Шахта ім. В. М. Бажанова» Дочірнє підприємство ДХК «Макіїввугілля».
Відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , форма РС-право, період роботи з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року зараховано до пільгового страхового стажу за Списком №1, період роботи з 01 квітня 1998 року по 14 травня 1998 року зараховано до пільгового страхового стажу «Ст.14, пост.202,підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в», період роботи з 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року зараховано до пільгового страхового стажу за Списком №1.
Крім того, судом встановлено, що згідно з довідкою Відокремленого підрозділу «Шахта імені В. М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» №01-387 від 08 вересня 2011 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий підземний день в шахті в ДВАТ «Шахта ім. В. М. Бажанова» Дочірнє підприємство ДХК «Макіїввугілля», реорганізоване у Відокремлений підрозділ «Шахта імені В. М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля», і за період з 12 вересня 1997 року по 17 серпня 1998 року виконував у шахті оперативне керівництво виробничими процесами підземних робіт під час повного робочого для своєї зміни, за професією, посадою начальник зміни підземний у виробничій службі з повним робочим днем у шахті, що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1222.2/24043/1, підстава ЗУ №1788-ХІІ-91 ст.14, пост. КМУ №202-94-П, сп.1, п.1, п-р.1, п. а-в.
У той час, суд зауважує, що згідно з наявною в матеріалах електронної пенсійної справи позивача довідкою Відокремленого підрозділу «Шахта імені В. М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» №01-145 від 09 квітня 2015 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 у період з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року виконував підземні роботи на дільниці виробнича служба, зайнятий на підземних роботах більше 50% робочого часу в обліковому періоді, за професією, посадою начальника зміни, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1г код КП 1010100г, підстава постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року; у період з 01 квітня 1998 року по 14 травня 1998 року виконував підземні роботи монтажу-демонтажу устаткування з повним робочим днем на підземних роботах, за професією, посадою помічних начальника дільниці підземної що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1б код КП 1010100б, підстава постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року; у період з 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року виконував підземні роботи на дільниці виробнича служба, зайнятий на підземних роботах більше 50% робочого часу в обліковому періоді, за професією, посадою начальника зміни, що передбачено Списком №1 розділ 1 підрозділ 1г код КП 1010100г, підстава постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року.
Також, відповідно до довідки Відокремленого підрозділу «Шахта імені В. М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» №01-145 від 09 квітня 2015 року про підземні виходи ОСОБА_1 за періоди роботи з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року – начальник зміни: у вересні 1997 року – 12 підземних виходів, у жовтні 1997 року – 20 підземних виходів, у листопаді 1997 року – 19 підземних виходів, у грудні 1997 року – 18 підземних виходів, у січні 1998 року – 19 підземних виходів, у лютому 1998 року – 18 підземних виходів, у березні 1998 року – 15 підземних виходів; з 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року – начальник зміни: у травні 1998 року – 9 підземних виходів, у червні 1998 року – 20 підземних виходів, у липні 1998 року – 11 підземних виходів, 14 днів відпустка, у серпні 1998 року – 17 днів відпустка; за вказані періоди зайнятий на підземних роботах більше 50% робочого часу в обліковому періоді, у відпустку йшов з підземної роботи.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно із частиною третьою статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (зі змінами) (далі - Порядок №637).
Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В силу вимог абзацу 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках: 1) відсутність трудової книжки; 2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 січня 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), (далі – Порядок №22-1) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі – Закон №345-VI) встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Відповідно до статті 8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі – Постанова №202).
Відповідно до Розділу І Постанови №202 підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представником позивача, позивач неодноразово звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявами, з метою зарахування до його пільгового підземного стажу спірного періоду роботи з 12 вересня 1997 року по 17 серпня 1998 року, та перерахунку розміру пенсії у відповідності до вимог статті 8 Закону №345-VI.
Водночас, у межах цієї справи представником позивача заявлені вимоги щодо визнання протиправними та скасування лише трьох рішень органів Пенсійного фонду України: від 14 листопада 2025 року №930060199705, від 13 січня 2026 року №930060199705, від 26 січня 2026 року №930060199705 про відмову позивачу в перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 8 Закону №345-VI, які прийнято відповідачами за результатом розгляду заяв позивача від 06 листопада 2025 року, 06 січня 2026 року, та 19 січня 2026 року відповідно, про що свідчать зазначені рішення.
Разом із цим, не погоджуючись із прийнятими відповідачами рішеннями, представник позивача у позовній заяві зазначає, що позивачем було надано довідки, які підтверджують, що період його роботи з 12 вересня 1997 року по 17 серпня 1998 року на посаді начальника зміни підземного у виробничій службі з повним робочим днем у шахті передбачений Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 код КП 1222.2/24043/1 на підставі статті 14 Закону №1788-XII, а також постановою Кабінету Міністрів України №202-94-П Список №1 п.1 п-р 1 п.а-в. Одним із таких документів є довідка від 08 вересня 2011 року №01-387 (додаток 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній). Підставою видачі такої довідки вказано особову картку форми П-2-таб. №3126 накази по шахті, атестація робочих місць, табелі спуску в шахту, довідка ДКХП. Аналогічні за змістом довідки є в матеріалах пенсійної справи у паперовому вигляді, бо позивач знайомився нещодавно з ним.
Судом встановлено, що відповідно до записів №13-14 копії трудової книжки серії НОМЕР_3 від 30 листопада 1982 року позивач, з 12 вересня 1997 року по 17 серпня 1998 року працював на посаді начальника зміни підземного у виробничій службі.
Тобто, суд констатує, що записи №13-14 копії трудової книжки серії НОМЕР_3 від 30 листопада 1982 року не містять уточнень, що позивач у період з 12 вересня 1997 року по 17 серпня 1998 року працював на посаді начальника зміни підземного у виробничій службі саме з повним робочим днем у шахті.
Крім того, судом встановлено, що відповідно до розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , форма РС-право, період роботи з 12 вересня 1997 року по 31 березня 1998 року зараховано до пільгового страхового стажу за Списком №1, період роботи з 01 квітня 1998 року по 14 травня 1998 року зараховано до пільгового страхового стажу «Ст.14, пост.202,підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в», період роботи з 15 травня 1998 року по 17 серпня 1998 року зараховано до пільгового страхового стажу за Списком №1.
Разом із цим як встановлено судом вище та підтверджується матеріалами електронної пенсійної справи, та жодним чином не заперечується представником позивача, зазначену довідку від 08 вересня 2011 року №01-387 (додаток 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній), на яку представник позивача посилається в позовній заяві, як на підставу для зарахування спірного періоду роботи позивача з 12 вересня 1997 року по 17 серпня 1998 року до пільгового підземного страхового стажу позивача Ст.14, пост.202,підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в», позивач вперше надав до органів Пенсійного фонду України разом із заявою довільної форми від 19 січня 2026 року на ім`я керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Доводи представника позивача, що подібна за змістом довідка є в матеріалах пенсійної справи у паперовому вигляді, та копія довідки від 08 вересня 2011 року №01-387, на думку останнього, «має бути в оцифрованій особовій пенсійній справі», як це зазначено в заяві довільної форми від 19 січня 2026 року, спростовано матеріалами розглядаємої справи.
Тому у суду відсутні підстави вважати, що оскаржувані рішення відповідача-1 від 14 листопада 2025 року №930060199705 та відповідача-2 від 13 січня 2026 року №930060199705 є протиправними.
У той час, суд зауважує, що в матеріалах електронної пенсійної справи щодо спірного періоду наявні довідки Відокремленого підрозділу «Шахта імені В. М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» №01-145 від 09 квітня 2015 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та про підземні виходи, які не є аналогічними за змістом з довідкою від 08 вересня 2011 року №01-387, а навпаки в частині спірного періоду містять різну інформацію.
Відтак, суд висновує, що відповідачами при прийнятті оскаржуваних рішень від 14 листопада 2025 року №930060199705, від 13 січня 2026 року за №930060199705, від 26 січня 2026 року №930060199705 не досліджувалась та не оцінювалась довідка Відокремленого підрозділу «Шахта імені В. М. Бажанова» Державного підприємства «Макіїввугілля» №01-387 від 08 вересня 2011 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.
Водночас, саме на момент звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії та заявою довільної форми від 19 січня 2026 року позивачем вперше надано довідку від 08 вересня 2011 року №01-387, яка б мала бути прийнята відповідачем-3 до уваги при розгляді заяви від 19 січня 2026 року про перерахунок пенсії.
Суд констатує, що відповідачем-3 в оскаржуваному рішенні зазначено, зокрема, що пунктом 5 статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що документи про перерахунок пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження та приймає рішення про перерахунок або відмову в перерахунку пенсії. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У той час, в матеріалах справи відсутні докази того, що при перевірці поданих позивачем документів та прийнятті рішення про призначення пенсії, відповідач досліджував довідку від 08 вересня 2011 року №01-387, запропоновував надати позивачу додаткові документи, або усунути виявлені ним недоліки.
Статтею 4 Закону України від 17 лютого 2022 року №2073-IX «Про адміністративну процедуру» закріплено принципи адміністративної процедури, серед яких є принцип офіційності.
Відповідно до статті 16 Закону України від 17 лютого 2022 року №2073-IX «Про адміністративну процедуру» адміністративний орган зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи. Адміністративний орган не може зобов`язувати особу самостійно отримувати документи та інші докази, необхідні для здійснення адміністративного провадження, якщо такий обов`язок не визначено законом. Адміністративний орган не може вимагати від особи надання документів та відомостей, що перебувають у володінні адміністративного органу або іншого органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, що належить до сфери управління такого органу.
З огляду на викладене, з урахуванням принципу офіційності, відповідач-3 у порядку частини третьої статті 44 Закону №1058-ІV мав повноваження перевірити інформацію, що зазначена у наданих заявником документах, та зобов`язаний був встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи.
Крім того, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право, зокрема, отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Водночас, жодних доводів та/або належних та допустимих доказів на їх підтвердження щодо вчинення відповідачем всіх можливих дій в межах наведених повноважень у законодавчо встановлений спосіб з метою отримання відомостей, необхідних для виконання ним функцій, передбачених зазначеними нормами пенсійного законодавства, останнім суду не наведено та не надано.
Наведена бездіяльність відповідача-3 свідчить про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання, як пенсійне забезпечення особи, що гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.
У даному випадку позивач не може бути позбавлений права на належне пенсійне забезпечення через те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не прийняло до уваги довідку від 08 вересня 2011 року №01-387. Відповідачем-3 не доведено вжиття всіх передбачених законодавством заходів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача.
Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку відповідачем-3 наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 19 січня 2026 року.
Водночас, суд не надає правову оцінку довідці від 08 вересня 2011 року №01-387, яку долучено представником позивача до позовної заяви у декількох екземплярах, оскільки остання не досліджувались та не оцінювались відповідачем-3, як суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення від 26 січня 2026 року №930060199705.
Підсумовуючи, суд висновує, що включно відповідач-3, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, не врахував всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення від 26 січня 2026 року №930060199705. 
З огляду на зазначене, суд констатує, що виключно рішення від 26 січня 2026 року №930060199705 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області без дотримання положень статті 2 КАС України та статті 46 Конституції України, отже, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, враховуючи, що відповідач-3, як уповноважений орган, не надав оцінку довідці від 08 вересня 2011 року №01-387 та не перевіряв дотримання всіх умов для перерахунку пенсії, тому зобов`язання відповідача-3 повторно розглянути заяву позивача від 19 січня 2026 року з урахуванням висновків суду є достатнім.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд вважає за доцільне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26 січня 2026 року №930060199705 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 січня 2026 року про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до квитанції №4911-1607-3232-6752 від 02 березня 2026 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 3194,88 грн.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено частково, суд приходить висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-3 частину суми судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог, у сумі 1064,96 на користь позивача.
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Міронової Галини Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 42098368), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, код ЄДРПОУ 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65012; код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26 січня 2026 року №930060199705 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 січня 2026 року про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 08 квітня 2026 року.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».
У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.С. Молочна