ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/11159/20  Номер провадження 22-ц/814/1157/26	Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я.
розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами адвоката Кочкарьова Сергія Валерійовича, представника ОСОБА_1 , стягувача у виконавчому провадженні, і приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 11:33:22 до 12:01:40, дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначена) у справі за поданням приватного виконавця Роткевич Ірини Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за межі України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

в с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року приватний виконавець Роткевич І.В. звернулася до суду із вказаним поданням, просила суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань; виконання ухвали просила покласти на Державну прикордонну службу України.

В обгрунтування заявлених вимог зазначено, що у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 755/11159/20, виданий 01.03.2021 Лохвицьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 9 476 239,51 грн та судового збору у розмірі 10 510 грн.
Боржник ОСОБА_2 , який щонайменше з 07 жовтня 2021 року обізнаний про виконавче провадження, свідомо ухиляється від виконання рішення суду, що підтверджується такими обставинами.
Маючи у власності транспортний засіб, на який накладений арешт і який оголошений у розшук, боржник не вчинив жодних дій зі сплати коштів за рішенням суду. Після накладення виконавцем арешту на виявлені банківські рахунки боржник відкрив в інших банківських установах нові рахунки. Згідно отриманих виконавцем відомостей боржник у період з 17.05.2021 по 09.10.2025, у тому числі під час дії обмежень на перетин державного кордону у зв`язку із запровадженням воєнного стану, здійснив 12 виїздів за межі України, частина з яких – на тривалий термін, а саме з 10.09.2023 по 29.02.2024 (понад 5 міс.) та з 04.10.2024 по 04.09.2025 (понад 10 міс.) Такі обставини свідчать про те, що боржник має законодавчо передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» підстави, що уможливлюють перетин кордону, а також має достатні фінансові ресурси для здійснення подорожей, однак, попри це, боргові зобов`язання не виконує.
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року у задоволенні подання приватного виконавця відмовлено. 
Адвокат Кочкарьов С.В., представник ОСОБА_1 , стягувача у виконавчому провадженні, і приватний виконавець Скрипник В.Л. в апеляційних скаргах, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять ухвалу суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за кордон. 
В обгрунтування вимог апеляційних скарг викладені фактичні обставини, встановлені у межах виконавчого провадження, і стверджується, що суд першої інстанції не дав належної оцінки поданим доказам, які достеменно вказують на усвідомлене умисне невиконання боржником рішення суду тривалий час із січня 2021 року. 

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.
Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374, ч.4 ст.376 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.01.2021 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 9 476 239,51 грн та судовий збір у розмірі 10 510,00 грн. 
Судове рішення набуло чинності. За заявою представника стягувача 01.03.2021 Лохвицьким районним судом Полтавської області видано виконавчий лист №755/11159/20.(а.с.6 зворот)
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. від 17.05.2021 відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа №755/11159/20, виданого 01.03.2021(а.с.7)
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. від 10.08.2021 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку ОСОБА_2 у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору. (а.с.8 зворот)
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.08.2021 подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України задоволено. Тимчасово обмежно у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього на підстав виконавчого листа №755/11159/20, виданого 01.03.2021 Лохвицьким районним судом Полтавської області. Виконання ухвали доручено Адміністрації Державної прикордонної служби України.
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 02.12.2021 року в заяві представника заявника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України відмовлено.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 28.04.2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Реутова Олександра Євгеновича залишено без задоволення. Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 02.12.2021 року залишено без змін.
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 червня 2022 року, залишеною без змін Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, заяву ОСОБА_2 задоволено. Скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього на підставі виконавчого листа від 01 березня 2021 року № 755/11159/20, виданого Лохвицьким районним судом Полтавської області про стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 9 486 749,51 грн, яке застосовано ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 04 серпня 2021 року у справі № 755/11159/20. Виконання ухвали про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон доручено Адміністрації Державної прикордонної служби України.
В ході здійснення примусового виконання виконавчого листа № 755/11159/20 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. було встановлено наявність у боржника нових відкритих банківських рахунків в банківських установах, на які постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. від 25.08.2022 ВП № 65430999 накладено арешт.( а.с. 7 зворот)
16.10.2024 боржник ОСОБА_2 , не повідомивши приватного виконавця, відкрив нові розрахункові рахунки в АТ «ТАСКОМБАНК», а 25.09.2025 – в АТ «АСІВІО БАНК», попри те, що на момент відкриття зазначених рахунків на грошові кошти боржника вже були накладені арешти згідно з вищезазначеними постановами приватного виконавця.
У зв`язку з цим 17.10.2024 винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках, відкритих в АТ «ТАСКОМБАНК», а 26.09.2025 – постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках, відкритих у АТ «АСІВІО БАНК».
Як вбачається з повідомлення УДМС України в Полтавській області, громадянин ОСОБА_2 перетинав кордон України в період часу з 17.05.2021 по 09.10.2025 24 рази з яких 12 разів виїжджав за межі території України та 12 разів в`їжджав на її територію. Останній в`їзд відбувся 04.09.2025, однак на території України ОСОБА_2 не було майже рік з 04.10.2024 по 04.09.2025 (а.с.61). 

Відмовляючи у задоволенні подання виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення подання, посилаючись при цьому на рішення Європейського суду, ст.12 Міжнародного пакту та постанову ВС від 19.08.2020 у справі № 910/8130/17.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
У справі Гочев проти Болгарії (Gochev v.Bulgaria), рішення від 26.11.2009 (заява № 34383/03), Європейський суд визначив загальні стандарти щодо права на свободу пересування. Тимчасове обмеження в праві виїзду за ухилення від виконання зобов`язань має відповідати трьом критеріям: - ґрунтуватися на національному законі; - переслідувати одну або декілька легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції; - відповідати справедливому балансу між правами людини та публічним інтересом, тобто бути пропорційним меті його застосування.
У цій справі Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:
У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише настільки, наскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).
Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань», покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), що роз`яснив Верховний Суд України 01 лютого 2013 року при розгляді питань, які виникають в судовій практиці про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Статтею 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.
Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.
Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративну процедуру».
У пункті 5 статті 6 вищевказаного Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Порядок тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України встановлений статтею 441 ЦПК України, відповідно до якої тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в поданні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Роткевич І.В., є обгрунтованими, оскільки містять відомості і відповідні докази про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що виражається в несплаті заборгованості, відкритті нових рахунків в обхід накладеним арештам на кошти боржника та регулярних виїздах за кордон України (24 рази) та у відсутності на території України тривалий час з 04.10.2024 по 04.09.2025 (а.с.61), що свідчить про можливість боржника вільного перетину кордону та можливості особи не повернутись на територію України, що ускладнить, в свою чергу, виконання рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.01.2021 у справі №755/11159/20 .
За таких обставин апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення подання приватного виконавця Роткевич І.В..

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги адвоката Кочкарьова Сергія Валерійовича, представника ОСОБА_1 , стягувача у виконавчому провадженні, і приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича задовольнити.
Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2025 року скасувати.
Подання приватного виконавця Роткевич Ірини Вікторівни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_2 за межі України, задовольнити.
Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань за рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.01.2021 у справі №755/11159/20 .
Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2026 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов 

 Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов