_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 464/7434/25
Провадження № 2/947/1230/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі: 
головуючого - судді Гниличенко М.В.
при секретарі - Тіщенко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів за ненаданий товар, стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

22.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за ненаданий товар в розмірі 11200 грн. та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова Беспальок О.А. від 27.10.2025 матеріали указаної позовної заяви передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 03.12.2025 року цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за ненаданий товар передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду міста Одеси (65080, м. Одеса, вул.Варненська, 3б).
Цивільна справа № 464/7434/25 надійшла до Київського районного суду м.Одеси 05.01.2026 року.
Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 року вказана справа була передана судді Гниличенко М.В.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 08.01.2026 року цивільна справа № 464/7434/25 була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).
29.01.2026 року через канцелярію суду відповідачем ОСОБА_2 було надано клопотання, яким проти позовних вимог заперечував, просив справу відкласти, оскільки бажав особисто висловити свою позицію у рамка судового засідання, на даний час перебуває за межами України та планує повернутись до м.Одеси на початку березня 2026 року.
Станом на час розгляду справи відзиву на позов, або письмових заперечень проти позову з обґрунтуванням правової позиції, відповідач не подавав, доводи позову не спростовано.
02.02.2026 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог, яку вона конкретизувала 17.03.2026 року, та просила стягнути з відповідача вартість не переданого товару в розмірі 11200 грн.; інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 235 грн.; три процентів річних в розмірі 231 грн.; моральну шкоду в розмірі 7000 грн., усього на загальну суму 18667,18 грн. та понесений судовий збір в розмірі 2725,20 грн./а.с.36,56/
17.03.2026 року представником позивача адвокатом Палько М.О. через систему «Електронний суд» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 та знаходяться на її рахунках у будь-яких банківських та фінансових установах України, у межах предмету спору.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.03.2026 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Палько М.О. про забезпечення позову по даній цивільній справі було відмовлено, оскільки забезпечення позову має бути спрямоване на конкретне майно або кошти, у разі подання заяви про забезпечення позову шляхом арешту банківських рахунків без зазначення їх наявності чи конкретних банківських установ, суд відмовляє у задоволенні такої заяви через необґрунтованість та неможливість виконання (предмету заяви), клопотань про витребування доказів з метою виявлення банківських установ, в яких відкриті рахунки відповідача, не заявлено./а.с.73/
15.04.2026 року представником позивача надано до суду додаткові пояснення, з яких вбачається, що після відкриття провадження по справі з`ясувалось, що відповідач ФОП ОСОБА_2 12.03.2026 року припинив підприємницьку діяльність, що вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, про що свідчить запис 12.03.2026 року № 2010350060002811372, підстава власне рішення./а.с.60/
Учасники справи про розгляд справи сповіщено належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України.
Відповідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 11.07.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , тому судові виклики відповідачу ОСОБА_2 неодноразово було направлено рекомендованим поштовим повідомленням на його зареєстровану адресу, проте повернуто з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою»./а.с.15/
З огляду на письмове клопотання відповідача від 29.01.2026 року, він обізнаний про розгляд справи, але не скористався своїми процесуальними правами щодо надання відзиву на позов, письмових заперечень або доказів, не виявив бажання бути присутнім у судовому засіданні та надавати пояснення в обґрунтування своїх доводів та заперечень./а.с.32/
Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, приходить до наступного.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
Із позову вбачається, що позивач ОСОБА_1 періодично організовує публічні збори коштів на потреби Збройних Сил України, зокрема у червні 2025 року до позивача звернулись військовослужбовці одного із підрозділів ЗСУ з проханням придбати їм приймачі для дронів з метою подальшого використання їх у зоні бойових дій.
30.06.2025 року позивач на платформі OLX побачила оголошення про продаж приймачів моделі HappyModel ELRS ES900 Dual Rx Diversity 916 Mnz. Продавцем було вказано особу на ім`я « ОСОБА_3 », більше інформації вона про нього не знає, який в особистому листуванні у месенджері «Телеграм» надіслав позивачу реквізити у вигляді рахунку-фактури № 518 від 30.06.2025 року для оплати замовлення 16 приймачів на загальну суму 11200 грн. Рахунок-фактура містила детальні відомості одержувача коштів, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, РНОКПП, адресу здійснення підприємницької діяльності та банківські реквізити фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 .
Позивач зазначає, що перед оплатою погодила з продавцем кількість товару, його поштучну та загальну вартість, спосіб доставки та вказала дані особи - одержувача товару, про що надала копію листування на вебсайті olx.ua. В подальшому, 30.06.2025 року позивач оплатила 11200 грн. із свого розрахункового рахунку на розрахунковий рахунок відповідача ФОП ОСОБА_2 , про що надала до справи надано квитанцію банку monobank № Е9ВМ-2АНМ-6КЕ8-2В5 від 30.06.2025 року./а.с.8/
Після здійснення оплати, товар у вигляді 16 приймачів, не було передано покупцю, та продавець припинив виходити на зв`язок.
Позивач вказує, що 09.01.2026 року, після звернення до суду, відповідач з власної ініціативи, надіслав на її розрахунковий рахунок, з якого було сплачено кошти за товар, 0,50 грн. та попросив спілкування в месенджері «Телеграм», позивач здійснила пошук користувача з даними, вказаними ним, «alexeyev alexey», за номером мобільного телефону НОМЕР_1 . Відповідач у листуванні повідомив, що його нібито використали для отримання від позивача коштів, які в подальшому були зняті з рахунку третьою особою, за це відповідачу було запропоновано фінансову винагороду.
Позивач акцентує увагу суду, що у листуванні відповідач не заперечив і не спростував факт надходження йому коштів та факт не поставлення товару, що свідчить про порушення зобов`язання та порушення права позивача, як сторони зобов`язання та споживача, саме з боку відповідача, якому конкретно було надіслано грошові кошти в розмірі 11200 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача кошти за непоставлений товар, інфляційні втрати, три процента річних та моральну шкоду.
Судом було досліджено витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких вбачається, що ОСОБА_2 , місцезнаходження АДРЕСА_2 , вид економічної діяльності - оптова торгівля квітами та рослинами; роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет, має державну реєстрацію - 24.06.2025 року за № 2010350000000811372, /а.с.13/ у подальшому відповідач ФОП ОСОБА_2 12.03.2026 року припинив підприємницьку діяльність, що вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, про що свідчить запис 12.03.2026 року № 2010350060002811372, підстава власне рішення. /а.с.60/. Таким чином, відповідачем по справі є фізична особа ОСОБА_2 .
Представник позивача зазначає, що через неправомірні дії з боку відповідача, направлені на збагачення в період дії військового стану в країні, невиконані зобов`язання щодо поставки товару та не повернуті гроші, у позивача сталися проблеми зі здоров`ям, підвищення тиску, вона змушена була звертатись за наданням правничої допомоги, відволікатись від роботи, приймати участь у судових засіданнях, погіршився сон та самопочуття, що спричинило моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 7000 грн.
Відповідно до п.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Норми Закону України «Про захист прав споживачів» розповсюджується щодо захисту прав споживачів електронних комунікаційних послуг, крім того суд зазначає, що приймачі до дронів (як частина комплектуючих та компонентів для БпЛА) не є товарами виключеними з обігу, законодавство України наразі активно сприяє їхньому вільному обігу, імпорту та використанню, особливо в контексті оборони. Вони вільно купуються та продаються спеціалізованими магазинами як радіодеталі та компоненти для FPV-дронів. 
Придбання приймачів до дронів на OLX регулюється Законом України «Про захист прав споживачів» (ЗУ №1023-XII), якщо продавцем виступає суб`єкт господарювання (магазин, ФОП), якщо що ж продаж здійснюється приватною особою дія Закону прямо не поширюється, але відносини регулюються Цивільним кодексом України.
Засоби дистанційного зв`язку - послуги поштового зв`язку, телекомунікаційні мережі, зокрема Інтернет, телемережі. 
Дистанційний договір - договір, укладений без одночасної фізичної присутності суб`єкта господарювання і споживача, з використанням виключно засобів дистанційного зв`язку, у тому числі електронного, до та під час його укладення.
Договір - усний чи письмовий правочин між суб`єктом господарювання та споживачем щодо купівлі-продажу продукції, в якому міститься інформація про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких придбавається або реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим законодавством України. 
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням найманого працівника.
Придбання дронів (або їх складників) фізичною особою (волонтером/громадянином) для безоплатної передачі військовим не є «особистою потребою» (споживанням) у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а є благодійною допомогою або волонтерською діяльністю.
Придбання дронів для передачі військовим не підпадає під визначення особистих потреб у споживчому праві. Всі претензії щодо якості товара, відсутності його доставки, вирішуються на підставі договірних відносин між громадянином/волонтером і продавцем.
Судом встановлено факт укладення дистанційного договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем у вигляді придбання 16 приймачів для дронів, вартість товару 11200 грн., факт належної оплати товару з боку позивача, факт не поставлення товару та факт неповернення грошових коштів з боку відповідача.
В судовому засіданні було досліджено відеозапис спілкування в месенджері «Телеграм» позивача та відповідача, який в листуванні повідомив, що його нібито використали для отримання від позивача коштів, які в подальшому були зняті з рахунку третьою особою, за це відповідачу було запропоновано фінансову винагороду, при цьому відповідач не заперечив і не спростував факт надходження йому коштів та факт не поставлення товару, що свідчить про визнання ним порушення зобов`язання та порушення права позивача, як сторони зобов`язання./а.с.99/
Крім того, судом було досліджено реквізити платіжної інструкції № Е9ВМ-2АНМ-6КЕ8-2В5 від 30.06.2025 року про сплату грошових коштів в розмірі 11200 грн.,з яких вбачається, що переказ здійснено фізичною особою ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_2 , з метою придбання 16 приймачів для дронів для передачі військовим ЗСУ на волонтерських засадах./а.с.8/
Таким чином, судом встановлено, що даний спір не є господарським, не підпадає під дію Закону України «Про захист прав споживачів», а врегульовано нормами Цивільного кодексу України щодо договірних зобов`язань між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином /ст.599 ЦК України/.
Згідно положень ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст.627 ЦК України).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).
Згідно ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає можливості визначити цей строк, відповідно до положень ст.530 ЦК України.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст.693 ЦК України).
Відповідно до ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив платіж, зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Статтею 639 ЦК України передбачено форму договору, зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, він вважається укладеним у письмовій формі.
Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір-купівлі продажуна відстані за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема мережі Інтернет, в договорі було зазначено усі істотні умови договору, однак відповідач в односторонньому порядку порушив умов договору, внаслідок чого зобов`язання припинило свою дію та настали наслідки, передбачені ст.ст.611,625 ЦК України. 
Відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства. 
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди такими, що підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію моральної шкоди в розмірі 7000 грн.
На підставі викладеного, позовні вимоги знайшли своє доказове підтвердження, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість не переданого товару в розмірі 11200 грн.; інфляційні втрати в розмірі 235,20 грн.; три проценти річних в розмірі 231,98 грн.; моральна шкоду в розмірі 7000 грн., а усього на загальну суму 18667,18 грн. та судовий збір пропорційно повному задоволенню позову в розмірі 2725,20 грн./а.с.58-59/.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 39, 76-84, 89, 141, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, ст.ст.6, 16, 23, 525, 526, 530, 611, 626, 627, 629, 640, 651, 693, 698, 702 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» , суд - 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення коштів за ненаданий товар, стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , вартість не переданого товару в розмірі 11200 грн.; інфляційні втрати в розмірі 235,20 грн. та три проценти річних в розмірі 231,98 грн.; моральну шкоду в розмірі 7000 грн., а усього на загальну суму 18667 /вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят сім/ гривень 18 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 2725 /дві тисячі сімсот двадцять п`ять/ гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 20.04.2026 року. 
Суддя            М. В. Гниличенко