ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2026 р.  м. Київ Справа №911/2621/25 

За позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4)
до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 391605,20 грн
Суддя Третьякова О.О.
Секретар судового засідання Капля Є.В.
Представники сторін: не з`явились 
Обставини справи:
В серпні 2025 Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі – позивач, АТ «ПУМБ») звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення з Лібермана Натана Михайловича (далі відповідач, ОСОБА_1 ) 391605,20 грн заборгованості, з яких 68055,54 грн простроченої заборгованості за кредитом, 281944,46 грн строкової заборгованості за кредитом та 41605,20 грн простроченої заборгованості за комісією.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між АТ «ПУМБ» як кредитором та Фізичною особою-підприємцем Ліберманом Н.М. як позичальником кредитним договором «Кредит «всеБізнес» від 30.12.2024 №728877441668 щодо повернення тіла кредиту та сплати комісії за користування кредитними коштами. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.08.2025 відкрито провадження у справі №911/2621/25 за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті справи, підготовче засідання у справі призначено на 26.09.2025. Ухвала суду від 26.08.2025 про відкриття провадження у справі доставлена позивачу в електронний кабінет ЄСІТС, а відповідачу, який не має зареєстрованого електронного кабінету, направлена поштовим відправленням від 05.09.2025 №0601189366705 (яке відділенням пошти за місцем проживання відповідача повернуто до суду 23.09.2025 без вручення адресату, причина невручення відповідачу – за закінченням терміну зберігання). 
26.09.2025 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 26.09.2025, та про участь представника позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції.
У підготовче засідання 26.09.2025 сторони не з`явились, відповідач про причини неявки суд не повідомив, ухвалою суду від 26.09.2025 підготовче засідання було відкладено на 23.10.2025. Ухвала суду від 26.09.2025 про відкладення підготовчого засідання доставлена позивачу в електронний кабінет ЄСІТС, а відповідачу направлена поштовим відправленням від 07.10.2025 R067013652349 (яке відповідно до даних трекінгу «Укрпошти» відділенням пошти за місцем проживання відповідача повернуто до суду 28.10.2025 без вручення адресату, причина невручення відповідачу – адресат відсутній за адресою).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.10.2025 задоволено заяву позивача про участь представника позивача в засіданнях суду в режимі відеоконференції.
У підготовче засідання 23.10.2025 з`явився позивач, не з`явився відповідач, який про причини неявки суд не повідомив, протокольною ухвалою підготовче засідання було відкладено на 20.11.2025. Про відкладення підготовчого засідання відповідача повідомлено ухвалою суду від 23.10.2025, яка направлена поштовим відправленням від 29.10.2025 R067027738718 (яке відділенням пошти за місцем проживання відповідача повернуто до суду 19.11.2025 без вручення адресату, причина невручення відповідачу – за закінченням терміну зберігання).
У підготовче засідання 20.11.2025 з`явився позивач, відповідач у підготовче засідання втретє не з`явився, відзив на позов не подав, про причини неявки та неподання відзиву суд не повідомляв. За наслідками з`ясування питання про можливість закриття підготовчого провадження в підготовчому засіданні 20.11.2025 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.12.2025. Про призначення справи до судового розгляду по суті відповідача, який не з`явився в підготовче засідання, повідомлено ухвалою суду від 20.11.2025, яка направлена поштовим відправленням від 01.12.2025 № R067048162093 (яке відповідно до даних трекінгу «Укрпошти» відділенням пошти повернуто до суду 28.12.2025 без вручення адресату, причина невручення відповідачу – за закінченням терміну зберігання).
У судове засідання 18.12.2025 сторони не з`явились, від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача, відповідач про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 18.12.2025 судове засідання відкладено на 15.01.2026. Ухвала суду від 18.12.2025 про відкладення розгляду справи доставлена позивачу в електронний кабінет ЄСІТС, а відповідачу направлена поштовим відправленням від 24.12.2025 № R067067643680 (яке відповідно до даних трекінгу «Укрпошти» відділенням пошти повернуто до суду 15.01.2026 без вручення адресату, причина невручення відповідачу – за закінченням терміну зберігання). 
В судове засідання 15.01.2026 сторони не з`явились, при цьому судом були вчинені усі належні дії для повідомлення сторін про розгляд справи. 
Щодо неявки позивача судом враховано, що позивач у поданій до суду 18.12.2025 заяві просив розгляд справи здійснити без участі позивача. 
Щодо неявки відповідача суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.
За приписами частини 1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 1 ст.2 та частини 1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач був повідомлений про наявність справи №911/2621/25, оскільки йому були направлені ухвали суду у цій справі за адресою його місця проживання. Крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
При цьому відповідно до частини 7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває. 
Також відповідно до частини 4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, одержувати чи не одержувати адресовану стороні поштову кореспонденцію у відділенні поштового зв`язку є правом самої сторони, яким сторона розпоряджається на власний розсуд, а тому у разі невчинення самою стороною дій щодо фактичного одержання у розумний строк адресованої такій стороні поштової кореспонденції вказана суб`єктивна поведінка не може розглядатись як порушення права сторони на участь в судовому засіданні і відповідач має самостійно нести ризик невчинення ним дій щодо одержання у розумний строк адресованої йому поштової кореспонденції.
Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив на позов на подав, про поважні причини неявки та неподання відзиву суд не повідомляв. Відповідно до частини 9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи викладене, дійшов висновку про можливість розгляду справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. 
Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд
встановив:
30.12.2024 між позивачем (АТ «ПУМБ») в якості банку та відповідачем (Ліберманом Натаном Михайловичем) в якості фізичної особи-підприємця та позичальника був укладений кредитний договір «Кредит «всеБізнес» №728877441668, тут і далі – кредитний договір. Вказаний кредитний договір укладений в формі електронного документа за допомогою системи «Інтернет Банкінг» шляхом підписання електронними цифровими підписами позивача та відповідача. 
Відповідно до умов вказаного кредитного договору (стаття 1 «Предмет договору») банк-позивач зобов`язався надати позичальнику-відповідачу кредит, а позичальник-відповідач зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором та Типовими умовами. 
Згідно з пунктом 1.1.8 кредитного договору термін «Типові умови» використовується в цьому Договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https:// www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору) (надалі за текстом – Типові умови). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Типових умовах. 
Кредитний договір складається з Договору та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (пункт 5.1.кредитного договору).
Умови кредитування сторони визначили в статті 1 кредитного договору, відповідно до яких: 
- сума кредиту складає 350 000,00 грн,
- строк кредитування – до 30.12.2027 включно, 
- комісійна винагорода за надання Кредиту – 0,5 % від суми кредиту та сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1. Типових умов; 
- комісійна винагорода за обслуговування кредиту – 1,7 % від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом, цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника. 
Згідно з пунктом 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів. Згідно вказаного графіка позичальник має, починаючи з 30.01.2025, щомісячно не пізніше 30 числа місяця до 30.11.2027 сплачувати суму у розмірі 15672,22 грн, а 30.12.2027 – 15672,30 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 9722,22 грн, а 30.12.2027 – 9 722,30 грн та на погашення комісії по 5950,00 грн щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 564200,00 грн, з яких 350000,00 грн на погашення основної суми (тіла) кредиту та 214200,00 грн. на погашення комісії.
Відповідно до пункту 4.1 Типових умов кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як Несприятлива подія, зокрема: (1) несплата Позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/ Типовими умовами, у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором та/або за іншими договорами, укладеними між Сторонами.
Відповідно до пункту 4.2 Типових умов у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від Позичальника достроково повернути виданий Позичальникові Кредит, а Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3., п.1.4. Договору, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно з Договором, в строк не пізніше 7 (семи) Банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.
За умовами пункту 3.5. Типових умов надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. Договору. 
30.12.2024, на виконання умов кредитного договору, банк-позивач надав позичальнику-відповідачу кредит в загальній сумі 350 000,00 грн, тут і далі – кредит. Фактичне надання кредиту позивачем відповідачу в загальній сумі 350 000,00 грн підтверджується платіжною інструкцією NTR.91469494.91009.29514 від 30.12.2024, призначення платежу: «Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором №728877441668 від 30/12/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Ліберман Натан Михайлович», сума - 348250,00 грн. Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1750,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією NTR.91469494.91008.29514 від 30.12.2024, призначення платежу: «Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором №728877441668 від 30/12/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Ліберман Натан Михайлович». 
Також факт видачі позивачем вказаного кредиту в загальній сумі 350000,00 грн та користування ним відповідачем підтверджується випискою з рахунку ФОП Лібермана Натана Михайловича № НОМЕР_1 за період з 30.12.2024 по 19.06.2025.
В подальшому Ліберман Н.М. (відповідач у справі) відмовився від статусу фізичної особи-підприємця, про що 20.01.2025 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (номер запису: 2010350060001464849), підстава внесення: власне рішення відповідача.
У зв`язку з невиконанням позичальником-відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом банк-позивач звернувся до відповідача-позичальника із листом-вимогою від 27.05.2025 вих.№319 про дострокову сплату заборгованості в загальній сумі 379 110,11 грн. Вказаний лист-вимога від 27.05.2025 був направлений відповідачу поштовим відправленням від 31.05.2025 №0505313234120.
Однак позичальник-відповідач заборгованість за кредитним договором банку-позивачу не погасив.
Звертаючись в серпні 2025 до Господарського суду Київської області з цим позовом до відповідача, позивач посилається на те, що непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за станом на 30.07.2025 за кредитним договором становить 391 605,20 грн, з яких 350 000,00 грн – тіло кредиту та 41605,20 грн – заборгованість за комісією.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. 
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі письмовими та електронними доказами, суд виходить з того, що між позивачем як кредитором та відповідачем як позичальником на підставі кредитного договору «Кредит «всеБізнес» від 30.12.2024 №728877441668 (тут і далі - кредитний договір) виникли майнові правовідносини за кредитним договором.
Так, пунктом 1 частини 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У ст.629 Цивільного кодексу України закріплений основоположний принцип договірного права «pacta sunt servanda», відповідно до якого договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з положеннями ст.1054 параграфа 2 глави 71 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Також, згідно з частиною 2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Наявними у справі доказами, а саме випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_1 за період з 30.12.2024 по 19.06.2025, платіжними інструкціями №NTR.91469494.91009.29514 від 30.12.2024 на суму 348250,00 грн та №NTR.91469494.91008.29514 від 30.12.2024 на суму 1750,00 грн, графіком платежів за кредитним договором, листом-вимогою позивача від 27.05.2025 вих.№319 про дострокову сплату заборгованості, а також розрахунком позивача заборгованості за кредитом станом на 30.07.2025 підтверджується фактична видача позивачем відповідачу кредитних коштів в загальній сумі 350 000,00 грн та утворення у відповідача перед позивачем заборгованості внаслідок порушення відповідачем графіку платежів, а саме станом на 30.07.2025 заборгованість по тілу кредиту становить 350 000,00 грн, заборгованість за комісією - 41605,20 грн.
Вказані докази, наявні у матеріалах справи, відповідачем не спростовані.
Відповідно до положень ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Також відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).
Відповідач факту отримання ним кредитних коштів не заперечив та не спростував, доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення тіла кредиту та сплати нарахованих комісій в повному обсязі суду не надав.
Відповідно до частини 1 ст.15 та частини 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини 2 ст.16 Цивільного кодексу України).
Отже, з огляду на вказані приписи ст.ст.16, 554, 629, 1050 та 1054 Цивільного кодексу України та умов кредитного договору, суд дійшов висновку про те, що прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором в розмірі 350 000,00 грн основного боргу та 41605,20 грн комісії матеріалами справи підтверджена та підлягає стягненню з відповідача як боржника. 
При цьому припинення відповідачем своєї діяльності як фізичної особи-підприємця до подання позову у цій справі не перешкоджає розгляду справи в господарському суді, оскільки спір виник з виконання кредитного договору, укладеного відповідачем в статусі фізичної особи-підприємця. Тобто стороною правочину виступав відповідач як фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус сторони у зобов`язанні. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18.
Відповідно до частин 1 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення 350000,00 грн основного боргу (кредиту) та 41605,20 грн комісії за кредитним договором підлягають задоволенню повністю. 
У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 4699,26 грн (391605,20 х 0,015 х 0,8 = 4699,26) відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.2, 4-9, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 350000,00 грн основного боргу (кредиту) та 41605,20 грн комісії – задовольнити. 
2. Стягнути з Лібермана Натана Михайловича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829) 350000 (триста п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 41605 (сорок одну тисячу шістсот п`ять) грн 20 коп. комісії та 4699 (чотири тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) грн 26 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 06.04.2026.

Суддя О.О. Третьякова