ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/682/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року за результатом розгляду заяви Державної податкової служби України про роз`яснення судового рішення у адміністративній справі № 160/682/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК ЕЛЕКТРО» до Державної податкової служби України татретьої особи - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні поданої 29.10.2025 року Державною податковою службою України заяви про роз`яснення судового рішення у справі №160/682/25.
Зазначена ухвала суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку відповідачем з підстав норм процесуального права, оскільки відмовляючи у роз`ясненні судового рішення, суд зазначивши про застосування імперативної норми ст. 254 КАС України, не приділив належної уваги всім фактичним обставинам справи та об`єктивним причинам зумовленим зверненням ДПС України за роз`ясненням судового рішення по справі № 160/682/25, поміж тим, таке роз`яснення у межах надало б судовому рішенню ясність та послідовність у покладеному на відповідача (ДПС України) обов`язку. Просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 по справі № 160/682/25 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі, та ухвалити нове судове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції щодо розгляду заяви ДПС щодо роз`яснення судового рішення по справі № 160/682/25. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з нижченаведеного.
Як встановлено за матеріалами справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК ЕЛЕКТРО», визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕК ЕЛЕКТРО" реєстраційного ліміту за звітний період травень 2024 у розмірі 1 039 365, 00 грн. в Системі електронного адміністрування податку на додану вартість та зобов`язано Державну податкову службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕК ЕЛЕКТРО» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від ємного значення, сформованого за формулою обчислення реєстраційної суми, за результатами господарських операцій за звітний період травень 2024 року у розмірі 1 039 365, 00 грн. відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Постановою Трутього апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2025 апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року залишено без змін.
Відповідач звертаючись до суду з заявою про роз`яснення судового рішення вказує на те, що у судовому рішенні по справі суд встановив факт неправомірного зменшення ДПС України показника перевищення у минулому, що за рішенням суду вимагає відновлення права Позивача на 1 039 365, 00 грн. ПДВ шляхом збільшення даного показника в СЕА ПДВ Вважаючи, що резолютивна частина рішення суду про зобов`язання збільшити показник податку вступає в колізію з фактичним станом СЕА ПДВ, де ця сума вже врахована в реєстраційному ліміті внаслідок самостійної дії позивача і у разі збільшення ДПС України суми ПДВ у розмірі 1 039 365, 00 грн. повторно, це буде прямим порушенням принципу відновлення порушеного права., тоді як, система СЕА ПДВ працює на підставі чітких алгоритмів, передбачених Податковим кодексом України, який не передбачає механізму подвійного збільшення показника на одну й ту ж саму суму у зв`язку з однією й тією ж подією (усунення перевищення), заявник просить роз`яснити судове рішення у справі задля розуміння ДПС України механізму (алгоритму) реалізації встановленого судом факту у вже зміненому реєстрі СЕА ПДВ для усунення двозначності щодо підсумкової суми, оскільки виконання такого судового рішення призводить до подвійного зарахування/збільшення показника податку на ту ж саму суму і це створює колізію: з одного боку – рішення суду, яке треба виконати, а з іншого – фактичний стан СЕА ПДВ та норми Податкового кодексу України, які не передбачають повторного, необґрунтованого збільшення показника, оскільки перевищення вже усунуто. Окремо наголошує, що без роз`яснення судового рішення у цій справі існує ризик внесення до системи неправомірних даних, що кваліфікуються як порушення Кодексу, проміж тим ДПС України, як контролюючий орган, зобов`язаний забезпечити точний і законний облік податкових зобов`язань, з огляду на що і виникає об`єктивна складність у виконанні судового рішення, оскільки потрібне чітке роз`яснення рішення суду у частині зобов`язання ДПС України збільшити показник податку в СЕА ПДВ, а саме: чи є судове рішення констатуючим (визнання порушеного права та підтвердження вже здійсненого збільшення показника податку в СЕА ПДВ), як наслідок ДПС України має лише відобразити (врахувати) цей факт, не роблячи повторного технічного коригування; чи наказовим (вимагає додаткового, повторного збільшення показника податку понад уже врахований показник), що є критично важливим для інтеграції судового рішення в СЕА ПДВ. 
Вирішуючи заявлені Державною податковою службою України вимоги про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції правильно виходив з положень ч.1, ч.2, ч.3 ст.254 КАС України за змістом яких суд роз`яснює шляхом постановлення ухвали ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання, але не змінюючи змісту судового рішення. 
Відповідно, з аналізу наведених норм КАС України, судом першої інстанції обгрунтовано було узято до уваги, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, а саме: за відсутності причинно-наслідкових зв`язків у межах документу; невідповідності мотивувальної частини рішення його резолютивній частині; недотриманням вимог ясності, яке полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення та визначеності рішення. 
Відповідно, необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена саме нечіткістю судового акту за змістом, тобто коли певний судовий акт є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких ухвалений такий акт, так і для тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання цього судового акту. При цьому, зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення, а чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, оскільки роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом в ухвалі про роз`яснення судового рішення, у звязку з чим суд і викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, але без внесення будь-яких змін в існуюче рішення – суд першої інстанції цілком обґрунтовано наголосив у даному випадку на тому, що роз`яснення судового рішення не передбачає зміну змісту судового рішення.
Виходячи з того, що резолютивна частина рішення у цій справі є чіткою за змістом та зрозумілою, оскільки не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, а у відповідача виникли певні питання щодо порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції правильно виснував, що заява ДПС з вказаного приводу не може бути вирішена у порядку роз`яснення змісту судового рішення, оскільки це питання не регулюється ст.254 КАС України, а труднощі пов`язані із виконанням судового рішення не є підставою для роз`яснення змісту судового рішення.
Підсумовуючи вищевикладене та виходячи з того, що рішення суду є чітким і зрозумілим, суд першої інстанції дійшов цілком законного висновку у даному випадку, що подана ДПС заява не відповідає призначенню інституту роз`яснення судового рішення і тому виключає можливість його роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, а доводами апеляційної скарги відповідача ці висновки не спростовуються, та зводяться лише до намагання уникнути від виконання своїх повноважень при виправленні допущених ним раніше протиправних дій стосовно позивача, що саме і було встановлено судовим рішенням, яке відповідач просить роз`яснити. 
Вважаючи ухвалу суду першої інстанції у цій справі законною та обґрунтованою, а доводи відповідача безпідставними, керуючись ст.ст. 248, 315, 317, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року за результатом розгляду заяви Державної податкової служби України про роз`яснення судового рішення у адміністративній справі № 160/682/25 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня ухвалення постанови апеляційного суду.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун