Справа № 674/94/26
Провадження № 2/674/397/26

РІШЕННЯ
іменем України 

13 квітня 2026 року       м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., за участі секретаря судового засідання Бойчук С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (місцезнаходження: м. Київ вул. Саксаганського, 133А, код ЄДРПОУ 37356833) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 6200,00 грн),

в с т а н о в и в :
До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з останньої заборгованість у сумі 6200,00 грн за кредитним договором № 10.01.2023-100000588 від 12.01.2023 (далі – кредитний договір), а також судовий збір у сумі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу, зумовлені судовим розглядом вказаних позовних вимог.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.
Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості умов укладених договорів, обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором та особливостей укладення і виконання кредитних договорів; норми Закону України «Про електронну комерцію» щодо порядку укладення договорів в електронному вигляді.
Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі та про витребування доказів.
Ухвалою від 05 лютого 2026 року Дунаєвецький районний суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою суд за клопотанням позивача витребував інформацію від АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Між товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – кредитодавець) та відповідачем було укладено кредитний договір № 10.01.2023-100000588 від 12.01.2023 (далі – кредитний договір) на умовах повернення суми кредиту з процентами відповідно до кредитного договору, згідно з умовами якого кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 4000,00 грн на 42 (сорок два) дні з дати його надання, з датою повернення 22.02.2023. Відповідач отримала обумовлені кредитним договором кошти 12.01.2023 на банківську картку, реквізити якої самостійно зазначила кредитодавцю.
Кредитний договір містить такі умови щодо процентних ставок: ставка «Економ» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду (14 днів з дня надання) та протягом «Економ» (14 днів після сплати всіх нарахованих відсотків); ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та «Економ».
При укладенні договору відповідач пройшла ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Вказаний вище кредитний договір та додатки до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який було відправлено та введено відповідачем у смс-повідомленні на вказаний нею номер телефону. 
У результаті невиконання умов кредитного договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 6200,00 грн, з яких: 4000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2200,00 грн – заборгованість за несплаченими відсотками. Судом також встановлено, що відповідачем здійснено частковий платіж 30.01.2023 у розмірі 1720,00 грн, який зараховано в рахунок погашення нарахованих відсотків, що відображено у детальному розрахунку заборгованості, наданому позивачем.
На виконання ухвали суду від 05.02.2026 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» листом від 21.02.2026 надав інформацію, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку, вказано номер картки та карткового рахунку. До листа додано виписку по вказаному рахунку за 10.01.2023, яка підтверджує рух коштів по рахунку відповідача, зокрема зарахування суми кредиту 4000,00 грн, перерахованої позивачем на виконання умов кредитного договору. Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується банківськими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.
Встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останньою зобов`язань за укладеним нею кредитним договором.
Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України.
За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 12.01.2023 підписала Пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та Заявку на отримання кредиту, підтвердила укладення кредитного договору та отримала на свій рахунок кошти у розмірі 4000,00 грн. Кожна сторінка договору підписана вищезазначеним ідентифікатором.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Відповідно до змісту ст. 526, 527, 530, 627, 628 ЦК України договір є обов`язковим до виконання на умовах, які ним визначені, а прийняті на себе контрагентами зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.
Позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів від 12.01.2023 та відомостями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо зарахування коштів на картковий рахунок відповідача.
Відповідач, отримавши кредитні кошти, була зобов`язана в силу вимог ст. 629 та 1054 ЦК України їх повернути на умовах та у строк, передбачений укладеним договором. При цьому, в матеріалах справи документів, які б підтверджували повне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, немає.
Відповідач, у свою чергу, не сплатила своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідачем здійснено частковий платіж 30.01.2023 у розмірі 1720,00 грн, який зараховано в рахунок погашення нарахованих відсотків, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості.
Щодо розміру процентної ставки за кредитним договором суд зазначає таке. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Зазначену статтю було доповнено ч. 5 згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ від 22.11.2023, яким прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» також доповнено п. 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності цим Законом, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5% (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів – 1,5% (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно) та з 21.08.2024 включно та надалі – 1%.
У даному випадку кредитний договір укладено 12.01.2023, тобто до набрання чинності Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023, що запровадив відповідні обмеження денної процентної ставки. Встановлені договором процентні ставки у розмірі 2% та 3% за кожен день користування кредитом були правомірними на момент укладення договору, а тому нарахування відсотків за такими ставками протягом строку кредитування є правомірним.
Судом досліджено наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості станом на 19.01.2026. Відповідно до вказаного розрахунку нарахування відсотків здійснювалось протягом строку кредитування – з 12.01.2023 по 22.02.2023 включно (42 дні), тобто у межах визначеного договором строку повернення кредиту. Нарахування відсотків після 22.02.2023 позивачем не здійснювалось. З урахуванням часткового платежу від 30.01.2023 у сумі 1720,00 грн, залишок несплачених відсотків становить 2200,00 грн.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.
Виходячи із наведених правових норм, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, що підтверджені дослідженими доказами, суд доходить висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2662,40 грн. У зв`язку з тим, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, судовий збір стягується із відповідача.
Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу суд зазначає таке. Як вбачається із позовної заяви, позивач повідомив суд, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення відповідно до ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України. Оскільки на момент ухвалення цього рішення підтверджуючі документи (договір про надання правової допомоги, акт про надання послуг, детальний опис виконаних робіт) до матеріалів справи не долучені, питання про розподіл витрат на правничу допомогу підлягає вирішенню в окремому порядку після їх подання.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258–260, 263–265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 205, 525, 526, 527, 529, 617, 627, 628, 629, 1054 Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд, –

у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 10.01.2023-100000588 від 12.01.2023 у сумі 6200,00 грн, з яких:
- сума заборгованості за основною сумою боргу - 4000,00 грн;
- сума заборгованості за відсотками - 2200,00; грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судові витрати у сумі 2662,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (місцезнаходження: м. Київ вул. Саксаганського, 133А, код ЄДРПОУ 37356833).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Повний текст рішення складено та підписано 13 квітня 2026 р.

Суддя Давид БАРАТЕЛІ