Справа № 682/259/26
Провадження № 1-кп/682/69/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року м. Славута 
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
представника потерпілого ТОВ «ВАКО ТРЕЙД 10»– ОСОБА_4 
обвинуваченої ОСОБА_5 
захисника обвинуваченої – адвоката ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 12026244000000113 від 23.01.2026 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Славута Хмельницької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, не маючої на утриманні осіб похилого віку, не працюючої, зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2 ст.186 ч. 4 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N? 2102-IX, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, Указом від 14 липня 2025 року № 478/2025, затвердженим Законом України від 15 липня 2025 року № 4524-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 днів, тобто до 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року, вчинила умисне, кримінальне правопорушення (злочин), за наступних обставин. Так, 20 січня 2026 року, о 17 години 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в торгівельному залі приміщення магазину «Дивоцін» ТОВ «Вако Трейд 10», що розташований по вул. Миру, 104 в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи вказану обставину, розуміючи протиправний характер своїх дій, у присутності інших осіб, з торгівельних вітрин магазину, в умовах воєнного стану, відкрито викрала 1 (одну) пляшку вина «Алазайська долина», червоного напівсолодкого ТМ «AZNAURI» об?ємом 1,5 л, вартістю 100 (сто) грн. 62 (шістдесят дві) коп та 1 (одну) пляшку напою винного білого напівсолодкого «AZNAURI Peach» об?ємом 1,5 л, вартістю 89 (вісімдесят дев?ять) грн 64 (шістдесят чотири) коп., на загальну суму 190 (сто дев?яносто) гривень 26 (двадцять шість) копійок. Після чого, ОСОБА_5 в присутності працівників магазину залишила місце вчинення кримінального правопорушення, вчинивши при цьому усі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки була викрита та зупинена працівниками вказаного магазину з викраденими товарами при виході з даного магазину.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, показавши суду, що 20 січня 2026 року у вечірній час вона зайшла до магазину «Дивоцін», що розташований по вул. Миру, 104 в м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, не маючи наміру розраховуватися за товар, з торгівельної вітрини магазину, відкрито взяла дві пляшки вина червоного та білого і пішла на вихід з магазину. Працівники магазину намагалися її зупинити, пропонували розрахуватися за товар, але вона рознервувалася і розбила пляшку вину на порозі магазину, іншу пляшку працівник магазину забрала в неї. В подальшому наступного дня, вона прийшла до магазину і розрахувалася за товар. 
В скоєному розкаюється, просила не позбавляти її волі, зазначила, що не оспорює обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті. Вчинила кримінальне правопорушення, перебуваючи в пригніченому стані після смерті матері та звістки про співмешканця, який перебуваючи на військовій службі зник безвісті.
Окрім визнання вини обвинуваченою, її вина у пред`явленому їй обвинуваченні підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні надала наступні покази. В магазині «Дивоцін», що розташований по вул. Миру в м. Славута Хмельницької області вона працює адміністратором магазину. 20.01.2026 року після 17.00 год. вона вже виходила з магазину, побачила як ОСОБА_5 заходить до магазину. Вона знала ОСОБА_5 , оскільки раніше остання вже скоювала дрібні крадіжки в магазині, тому наказала своїм працівникам прослідкувати за ОСОБА_5 , а сама відстежувала події по камерах, які виведені їй на мобільний телефон. З камер відеоспостереження вона побачила, що ОСОБА_5 взяла з полиці магазину чіпси, вино, почала гуляти по магазину, потім зайшла за вітрину і почала ховати товар до шуби. Працівники магазину зробили їй зауваження, вона з ними сварилася, не повертала товар і не розраховувалася за нього. Потім почала виходити з магазину, працівники магазину її зупинили, забрали в неї одну пляшку вина, а іншу вона розбила. Після цього працівники магазину повідомили в поліції. На теперішній час ОСОБА_5 відшкодувала заподіяну матеріальну шкоду, претензій до неї немає. Просила призначити покарання обвинуваченій на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що працює в магазині «Дивоцін» комплектувальником. 20.01.2026 року він розкладав товар в магазині, бачив як працівники магазину підійшли до ОСОБА_5 і провели її до каси. В неї в рукаві та під шубою були сховані дві пляшки вина, які вона намагалася викрасти. За товар ОСОБА_5 на касі не розрахувалася, сперечалася і пішла на вихід з магазину, касир та працівник магазину зупиняли її. 
Свідок ОСОБА_8 суду показала, що працює в магазині «Дивоцін» товарознавцем, 20.01.2026 року після 17.00 год. до магазину зайшла ОСОБА_5 , яка взяла дві пляшки вина, проте відмовилася розраховуватися за товар, і не хотіла його повертати, сказавши, що їй все одно нічого не зроблять. Коли ОСОБА_5 попрямувала на вихід з магазину, вона пішла за нею, намагаючись забрати в неї товар, ОСОБА_5 подерла їй руки, одну пляшку вина вона в неї відібрала, іншу вона розбила на порозі магазину, при цьому голосно кричала, сварилася, поводила себе неадекватно.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона працює в магазині «Дивоцін» касиром, 20.01.2026 року перебувала на роботі, зайшла ОСОБА_5 , поводила себе неадекватно, вони з працівниками магазину не могли нічого зробити. ОСОБА_5 взяла в магазині товар : дві пляшки вина, не розрахувалася за нього, вийшла з магазину і розбила одну пляшку вина, іншу вдалося в неї забрати працівнику магазину. ОСОБА_5 неодноразово пропонували розрахуватися за товар, але вона не реагувала і вийшла з магазину. Працівники поліції проводили з нею слідчі дії, під час яких на фотознімках вона впізнала ОСОБА_5 , яка відкрито заволоділа товаром в магазині.
Винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується також письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду : 
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.01.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомила, що 20.01.2026 року близько 17.40 год. ОСОБА_5 намагалася вчинити крадіжку товарів в магазині «Дивоцін», розташованому у м. Славута по вул. Миру,104 (а.п. 8);
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.01.2026 року від ОСОБА_8 , відповідно до якого ОСОБА_8 повідомила, що 20.01.2026 року близько 17.40 год. виявлено ОСОБА_5 , яка здійснила крадіжку двох пляшок вина "Азнаурі" "персик" та "червоне сухе", побила їх на порозі і пішла в невідомому напрямку від магазину «Дивоцін» (а.п. 14);
- актом № 000000002116 від 23.01.2026 року викраденого товару та порівняльною відомістю інвентаризацією товарно - матеріальних цінностей, відповідно до якого інвентаризації в магазині "Дивоцін" встановлено недостачу товару : напій винний білий н/солодкий «AZNAURI» Peach вартістю 100,62 грн., напій винний ігристий FRAGOLINO ROSSO вартістю 89,64 грн. (а.п.19-20);
- заявою керуючої магазину "Дивоцін" ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції 1 пляшки вина "Алазайська долина", яку намагалася викрасти особа жіночої статі відома як ОСОБА_10 20.01.2026 року у магазині "Дивоцін" станом на 20.01.2026 року (а.п.21);
- протоколом огляду та добровільної видачі від 23.01.2026 року, відповідно до якого керуюча магазином "Дивоцін", що знаходиться в м. Славута по вул.Миру, 104 добровільно видала 1 пляшку вина "Алазайська долина", яка була предметом злочину. Вказана пляшка вина поміщена до сейфпакету МД2058255 (а.п.23-24);
- постановою про визнання речовим доказом від 23.01.2026 року, відповідно до якого визнано 1 пляшку вина "Алазайська долина" червоного напівсолодкого ТМ «AZNAURI» об`ємом 1,5 л. вартістю 100,62 грн., яка передана на відповідальне зберігання керуючій магазином "Дивоцін" ОСОБА_4 (а.п.26-27); 
- заявою керуючої магазину "Дивоцін" ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції оптичного диску CD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження, які розміщені в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в м. Славута по вул. Миру, 104, станом на 20.01.2026 року (а.п.28);
- протоколом огляду та добровільної видачі від 26.01.2026 року, відповідно до якого керуюча магазином "Дивоцін" ОСОБА_4 добровільно надала працівникам поліції оптичний диск CD-R з відеозаписами, які були зафіксовані на камери відеоспостереження, які розміщені в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою м. Славута вул. Миру, 104 за 20.01.2026 року (а.п. 29-32); 
- постановою про визнання речовим доказом від 26.01.2026 року, відповідно до якої визнано речовим доказом оптичний диск CD-R з вмістом відео від 20.01.2026 року з камер відеоспостереження, які розміщені в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованому в м. Славута вул. Миру,104 Шепетівського району (а.п. 33-34); 
- протоколом огляду відео від 26.01.2026 року, в ході якого слідчим переглянуто чотири відеофайли від 20.01.2026 року, з камер відеоспостереження, які розміщені в магазині "Дивоцін", розташованому в м. Славута вул. Миру, 104 Шепетівського району на яких відображено, що в приміщенні продуктової зали магазину перебуває особа, яка одягнена в чорну куртку, в чорну шапку, чорні штани та чорне взуття, ідентифікована як ОСОБА_5 , яка тримає в руках дві пачки чіпсів та напій на основі вина. Потім ОСОБА_5 тримаючи в лівій руці пластикове відро та в правій - чіпси і напій, переміщається до відділу з холодильниками. Працівники магазину підійшли до ОСОБА_5 і вона добровільно віддала товари. Потім вона спілкується з працівниками магазину на підвищених тонах, прямує до виходу з магазину. ОСОБА_5 повертається до приміщення магазину із словами : "Ви мені нічого не зробите". В подальшому вона прямує між касами до відділу з алкогольними напоями. ОСОБА_5 тримаючи дві пляшки з вином прямує до виходу з магазину, позаду неї іде працівник магазину. Вона разом із працівником магазину залишає приміщення. Разом з працівником магазину ОСОБА_5 виходить із приміщення магазину, працівник магазину забирає з рук ОСОБА_5 одну пляшку вина. ОСОБА_5 стоїть біля входу в магазин з працівниками магазину та тримає позаду себе пляшку з вином, у правій руці тримає також пляшку з вином. ОСОБА_5 випускає з рук пляшку з вином після чого вона розбивається, ОСОБА_5 прямує в невідомому напрямку (а.п. 35-43);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_8 на фото під № 2 чітко впізнала за зовнішніми ознаками, очима та носом особу, яка вчинила крадіжку товарів у магазині "Дивоцін" в м. Славута по вул.Миру, 104. На фото під № 2 у протоколі зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п. 49-51);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2026 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 на фото під № 3 чітко впізнав за зовнішніми ознаками, худорлявим обличчям особу, яка 20.01.2026 року вчинила крадіжку товарів у магазині "Дивоцін" в м. Славута по вул.Миру, 104. На фото під № 3 у протоколі зображено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п. 52-54);
Стаття 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Аналіз судової практики свідчить, що доказування тих чи інших обставин кримінального правопорушення досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою (постанова Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 728/578/19).
Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 ст.186 ч.4 КК України доведена повністю поза "розумним сумнівом".
Тому дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.15 ч.2 ст.186 ч.4 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої суд не вбачає.
Згідно зі статтею 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. 
Відповідно до положень статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Виправлення, як мета покарання - це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року “Про практику призначення судами кримінального покарання”, суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.
На національному рівні КСУ у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання повинно бути домірним кримінальному правопорушенню».
При визначенні виду і розміру покарання необхідно також враховувати й те, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «пропорційності» (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12), а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання. При цьому суд дотримується автономної концепції поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (EzehandConnors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема, у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Відповідно до вимог ст. 69 КК України і роз`яснень п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченого законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох обставин), що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винної.
При цьому, у кожному випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і впливають на пом`якшення покарання.
Оцінюючи наведені обставини, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, з урахуванням особи винної, яка в силу ст.89 КК України, не судима, має молодий вік, не є суспільно небезпечною особою, вину визнала, розкаюється, відшкодувала завдану шкоду, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує самостійно, вчинила незакінчене кримінальне правопорушення - закінчений замах на грабіж , перебуваючи під впливом негативних наслідків після смерті матері та отримання сповіщення про зникнення безвісті співмешканця, завдана кримінальним правопорушенням шкода є незначною - 190,96 грн., враховуючи позицію представника потерпілого, яка не просила суворого покарання для обвинуваченої, позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі санкції, суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання за ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України більш м`яке покарання, аніж передбачене санкцією ст.186 ч.4 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, а саме: перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст.186 КК України, у виді пробаційного нагляду, який полягає в обмеженні прав і свобод засуджених, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. 
На думку суду, саме такий вид покарання, а не позбавлення волі, що є неспівмірним покаранням із скоєним ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням та особою винної, з урахуванням усіх встановлених судом обставин в їх сукупності, є необхідним та буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч.1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
За нормами ч.2 ст. 5 -1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно ч.3 ст. 59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду інші обов`язки, в тому числі виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
При вирішенні питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що ОСОБА_5 слід залишити запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази - 1 пляшку вина "Алазайська долина" червоного напівсолодкого ТМ «AZNAURI» об`ємом 1,5 л. слід повернути ТОВ «Вако Трейд 10», оптичний диск CD-R з вмістом відео від 20.01.2026 року з камер відеоспостереження, які розміщені в магазині "Дивоцін", розташованому в м. Славута вул. Миру,104 - зберігати в матеріалах кримінального провадження. 
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. 100, 124, 363-365 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України і призначити їй покарання за ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 5 (п`ять років) із покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України : 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Попередити ОСОБА_5 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України, яка передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років. 
Запобіжний захід ОСОБА_5 - домашній арешт не змінювати до набрання вироком законної сили. 
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази - 1 пляшку вина "Алазайська долина" червоного напівсолодкого ТМ «AZNAURI» об`ємом 1,5 л. повернути ТОВ «Вако Трейд 10», оптичний диск CD-R з вмістом відео від 20.01.2026 року з камер відеоспостереження, які розміщені в магазині "Дивоцін", розташованому в м. Славута вул. Миру,104 - зберігати в матеріалах кримінального провадження. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя : ОСОБА_1