Справа №592/851/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.	
Номер провадження 33/816/171/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю захисника Шевченка Д. С. розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д. С. на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору,- 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 05 січня 2025 року о 15 год. 12 хв. в м. Суми по вул. Гетьмана Павла Скоропадського, буд. 8, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом SUBARU FORESTER д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 7510 ARLM-0309, проба позитивна – 1,07 ‰, № 366 від 05.01.2025. З результатом газоаналізатора ОСОБА_1 був згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху й вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Шевченко Д. С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2025 року та провадження у справі закрити. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що постанова є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам, оскільки суд належним чином не з`ясував обставин справи, розглянув її поверхнево.
Також апелянт зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою провину не визнав та вказує, що зупинка автомобіля відбулася всупереч ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки поліцейськими не було повідомлено про конкретні підстави зупинки, ознаки сп`яніння були відсутні, а тому погодився на огляд на місці зупинки транспортного засобу, оскільки був впевнений у своїй тверезості. Після отриманого результату, зрозумів, що результат може бути пов`язаний зі станом здоров`я, оскільки страждає на гастроезофагеальну рефлюксну хворобу, хронічний ерозивний гастродуоденіт, гепатит та має хіатальну килу 1 ступеня, тобто вживання алкоголю навіть декілька днів тому і у маленьких дозах викликає реакцію під час перевірки на алкотестери, при цьому людина не перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не має ознак цього. 
Окрім цього, апелянт вказує, що при експлуатації приладу Драгер, робочий діапазон складає від -10 до +50 градусів за Цельсієм, однак даний огляд здійснювався при температурі -12 градусів за Цельсієм, також перед проходженням на огляд алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вживав ліки та спреї, які були рекомендовані йому лікарями, що вплинуло на некоректну роботу алкотестера, таким чином даний результат є недопустимим доказом.
Ще апелянт зазначив, що у ОСОБА_1 хворий батько, який є військовослужбовцем, учасником бойових дій, інвалідом. У його батька злоякісне новоутворення лівої ретромолярної ділянки-плоскоклітинний рак, а тому йому потрібна допомога сина, який за допомогою автомобіля доставляє його до лікарень по всій Україні а позбавлення права керування транспортними засобами унеможливить відвідування лікарень.
Доповівши зміст оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д. С., який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 213459 від 05 січня 2025 року зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи, та з якого вбачається, що протокол ОСОБА_1 підписаний, зауважень до його змісту останній не мав та пояснень, в тому числі і на спростування викладених у ньому обставин, ОСОБА_1 в протоколі не вказав;
- роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» відповідно до якої у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 1,07%, з результатами якого ОСОБА_1 погодився про що свідчить його підпис;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 1,07 % з результатами якого ОСОБА_1 був згодний, про що також свідчить його підпис;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, на огляд не доставлявся;
- розпискою від 05 січня 2025 року, яка складена та підписана власноруч ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом. 
- долученим до протоколу відеозаписом з якого, між іншого, слідує підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту встановлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, факту проходження огляду на встановлення цього стану та факт встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння – 1,07 % з результатом якого він згодний.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
Доводи апелянта про те, що зупинка автомобіля відбулася всупереч Закону України "Про Національну поліцію" тому, що патрульним поліцейським не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, є безпідставними, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею. Окрім того, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій керував транспортним засобом без страхового сертифіката «Зелена картка», а також перебував із ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Що стосується вимог апелянта щодо експлуатації приладу Драгер № 7510, робочий діапазон якого складає від -10 до + 50 градусів за Цельсієм, а огляд проводився при температурі -12 градусів за Цельсієм і те, що даний результат може бути пов`язаний зі станом здоров`я, то апеляційний суд спростовує дані доводи, оскільки на відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився на огляд на місці зупинки транспортного засобу, з результатом погодився, від подальшого проходження на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, на стан здоров`я не скаржився, заперечення захисника не спростовуються наведеними висновками та дослідженими доказами, температурний режим захисником необґрунтований, захворювання ОСОБА_1 не спростовується дослідженими доказами. 
Стосовно доводів апелянта про те, що позбавлення права керування транспортними засобами унеможливить відвідування лікарень, оскільки у ОСОБА_1 хворий батько і він возить його до лікарень, то апеляційний суд дані доводи не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто санкція цієї статті є безальтернативною. За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також не позбавляти його посвідчення водія, що надає право на керування транспортними засобами.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків суду першої інстанції про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2025 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 

Керуючись ст. 294, ст. 295 КУпАП України, – 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката Шевченка Д. С., на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.