Справа № 357/1478/26
3/357/1754/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2026 м. Біла Церква 
Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
У С Т А Н О В И В:
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 571538, 21.01.2026 о 08:10 год на вул. Митрофанова, 1, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda CX-7» з р.н. НОМЕР_2 , в порушення вимог пп. 2.3 б, 12.1, 13.3 ПДР України, під час повороту ліворуч не був уважний за кермом, не стежив за зміною дорожньої обстановки, під час руху транспортного засобу не обрав безпечної швидкості, під час роз`їзду з транспортним засобом «Toyota Yaris» з р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався назустріч, не дотримався безпечного бокового інтервалу в результаті чого скоїв зіткнення із вказаним транспортним засобом. Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Зінченко П.Л. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Вайбер». До суду надійшло клопотання від захисника, у якому він просить справу про адміністративне правопорушення розглядати за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .. 
Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 та його захисника заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокатом Зінченко П.Л. подано заяву про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що відеофіксація моменту ДТП з камер зовнішнього спостереження відсутня (камери не працювали у зв`язку з відсутністю електроживлення/вимкненням світла). Таким чином, у справі відсутній первинний об`єктивний доказ, який би підтверджував: траєкторії руху транспортних засобів; точне місце зіткнення; дотримання/недотримання інтервалу; дотримання/недотримання вимог щодо швидкості та безпеки маневру. Єдиним документом, який у справі може претендувати на фіксацію обстановки ДТП, є схема місця ДТП. Однак зазначена схема не відповідає обов`язковим вимогам Інструкції МВС № 1395 від 07.11.2015, оскільки: на долученій схемі зображено лише два транспортні засоби та лише один край (кут) перехрестя, при цьому протилежна сторона проїзної частини відсутня, що унеможливлює встановлення геометрії перехрестя; відсутні належні дані щодо ширини проїзної частини, меж руху, а також належні прив`язки до сталих орієнтирів і координати місця зіткнення; не забезпечено повноти відображення дорожньої обстановки та умов руху. За таких умов схема не може бути покладена в основу висновку про вину ОСОБА_1 та причинний зв`язок між його діями і наслідками. Сам протокол та пояснення не є достатніми доказами для встановлення механізму ДТП і причинного зв`язку. Пояснення учасників ДТП також не можуть замінити об`єктивну фіксацію події, оскільки: є суб`єктивними; містять оцінки, а не вимірювані параметри; не дозволяють встановити точне місце зіткнення та траєкторії руху. Свідки події не залучались. Отже, у справі відсутня належна доказова база, яка дозволяла б суду виконати вимоги ст. 280 КУпАП щодо всебічного і повного з`ясування обставин. Орган поліції інкримінує ОСОБА_1 порушення п. 2.3(б), 12.1, 13.3 ПДР України, однак матеріали справи не містять доказів, які підтверджують вказане. 
На долученій до матеріалів справи схемі: відображено лише два транспортні засоби та один край (кут) перехрестя, при цьому інша сторона проїзної частини/повна геометрія перехрестя відсутні, що не дозволяє об`єктивно встановити просторові умови маневрування та взаємне розташування смуг/меж проїзної частини; відсутні сталі орієнтири і прив`язки, а також координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів; відсутні ширина проїзної частини, ширина тротуарів, інші обов`язкові виміри, які забезпечують перевірюваність схеми; не відповідають фактичним обставинам і відомості внесені до таблиці дорожніх умов (згідно Інструкції є обов`язковою). 
Отже, враховуючи вищевикладене, вважає, що схема не може використовуватись судом як належний та допустимий доказ, оскільки складена з порушенням встановленого порядку; не містить перевірюваних даних; не дозволяє суду об`єктивно встановити механізм ДТП і причинний зв`язок; не забезпечує можливості ефективного спростування та перевірки. У зв`язку з наведеним схема місця ДТТЇ підлягає визнанню судом неналежним та недопустимим доказом і не може бути покладена в основу рішення у справі.
Також, захисником подано додаткові письмові пояснення, у яких він зазначив, що 19.02.2026 суд своєю постановою повернув протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 571538 від 21.01.2026, проте замість усунення недоліків, стороною обвинувачення фактично створено новий документ - так звану «оновлену» схему місця ДТП, яка за своєю правовою природою не є і не може бути доказом у цій справі. Сторона захисту вважає є недопустимою оновлена схема ДТП як доказ. Схема місця ДТП є не формальністю і не ілюстрацією, а первинним процесуальним документом, який фіксує обстановку події безпосередньо на місці її виникнення. Її сутність полягає в одному - зафіксувати реальність у момент події, такою, якою вона існувала до втручання часу, погодних умов і людського фактору. Невідповідність схеми ДТП встановленій формі (Додаток 8 до Інструкції №1395). Відповідно до Наказу МВС України №1395 від 07.11.2015, схема місця ДТП повинна відповідати затвердженій формі, визначеній Додатком 8 до Інструкції. Зазначений Додаток встановлює обов`язкову структуру схеми, перелік обов`язкових реквізитів, зміст відомостей, які підлягають фіксації.
Недотримання затвердженої форми означає порушення порядку отримання доказу, неможливість перевірки його достовірності. Фактично нова схема ДТП створена вже після того, як транспортні засоби були переміщені з місця ДТП, сліди події зникли, дорожня обстановка кардинально змінилася, оскільки з матеріалів слідує, що ДТП відбувалася в умовах снігу, ожеледиці, обмеженої видимості меж проїзної частини. Натомість нова схема складена за відсутності снігового покриву, без відображення ожеледиці, без врахування фактичних умов руху. Таким чином, сторона захисту переконана, що нова схема ДТП не відображає саму подію - вона її переписує.
Інструкція №1395 не передбачає можливості складання схеми постфактум. Також, Інструкція не допускає реконструкції події через певний час, «дооформлений» схеми без первинної фіксації, формування координат і параметрів без фактичного огляду. Зі змісту додатково долученої схеми ДТП слідує, що ОСОБА_1 не погоджується зі схемою, вказує, що вона не відповідає фактичним обставинам ДТП, вона не враховує погодні умови та складена без участі іншого учасника. Такі зауваження не є формальністю, вони є прямим запереченням достовірності доказу. На фото, долученому до даних письмових пояснень зафіксовано, як ОСОБА_1 демонструє фактичне місце зіткнення автомобілів. Тим самим, ОСОБА_1 виключає наявність в своїх діях складу інкримінованого правопорушення. 
Для притягнення за ст. 124 КУпАП необхідним є встановлення конкретного порушення ПДР, причинного зв`язку між цим порушенням і ДТП. Натомість, у даній справі жоден інкримінований пункт ПДР не доведений, механізм ДТП не встановлений, точка зіткнення є спірною, існує альтернативна версія події (що підтверджується фотофіксацією). 
Вважає, що адміністративні матеріали фактично не дають можливості встановити ключові обставини, такі як точну точку зіткнення, траєкторії руху, причинний зв`язок між діями особи та наслідками. Тому, у цій справі відсутні не лише належні докази вини ОСОБА_1 , а відсутня сама можливість об`єктивно встановити обставини події. Нова схема ДТП складена з порушенням Наказу №1395, не відповідає встановленій формі, не є первинним доказом, не відображає реальні умови ДТП та є лише реконструкцією, а не фіксацією.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 21.01.2026 зранку вона везла дитину до школи. Вона рухалася на автомобілі «Toyota Yaris» з р.н. НОМЕР_3 у своїй смузі руху у напрямку школи, доїхала до Т-образного перехрестя і почала повертати праворуч. На зустріч рухався автомобіль «Mazda CX-7» з р.н. НОМЕР_2 , водій даного авто не впорався із керуванням і його занесло у її бік, тим самим спричинивши ДТП, в результаті якого пошкоджено задні двері від водія, крило і задній бампер її авто. Вона їхала прижавшись до правої сторони дороги, під бордюром. Після ДТП вона зробила фото розташування автомобілів після ДТП та пошкодження свого авто. Вказала на те, що у схемі ДТП невірно вказана відстань місця зіткнення транспортних засобів від бордюру - 5.5. метра. Місце зіткнення фактично відбулося на її смузі для руху, оскільки вона рухалаль на відстані максимально наближеній до бордюру з правої сторони. 
Суддя, заслухавши потерпілу, дослідивши клопотання захисника, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.250 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Згідно із роз`ясненнями, які містяться в абз. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх, споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченогост.124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно із п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Попри невизнання своєї винуватості самим правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 571538 від 21.01.2026;
відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, доданим до матеріалів справи, де о 08:36 год «кліп 0» на смузі для руху автомобіля «Toyota Yaris» з р.н. НОМЕР_3 зафіксоване кінцеве розташування транспортних засобів після ДТП та сліди від ДТП (уламки кузова) на смузі для руху автомобіля «Toyota Yaris»; 
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.01.2026 (а.с. 4) в тому, що при входженні в поворот його занесло на льоду, в результаті чого сталося зіткнення із транспортним засобом «Toyota Yaris» з р.н. НОМЕР_3 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки;
фоторгафіями з місця ДТП, наданими потерпілою ОСОБА_3 на яких зображені сліди ДТП (уламки кузова) та кінцеве розташування транспортних засобів на її смузі для руху;
схемою місця ДТП від 21.01.2026 на якій, серед іншого, вказано місце зіткнення, розташування транспортних засобів після ДТП та перелік видимих зовнішніх пошкоджень транспортних засобів;
схемою місця ДТП, складеною 04.03.2026, на виконання постанови суду від 19.02.2026 про повернення матеріалів на дооформлення, на якій відображені сталі орієнтири, ширина проїжджої частини, яка становить 7,3 м, ширина тротуарів, узбіччя – 12.8 м.
Вказані схеми ДТП суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки вони прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даній справі та були здобуті у визначений законом спосіб. Формальні недоліки схеми ДТП на які вказує сторона захисту самі по собі не слугують підставами для визнання їх неналежними та недопустимими, оскільки не порушують фундаментальних прав особи, а тому клопотання сторони захисту про визнання вказаних доказів ненележними та недопустимими є необгрунтованим.
Поряд з тим, суд звертає увагу на те, що у схемі ДТП від 21.01.2026 місце ДТП від бордюрного каменю з правого боку зображено на відстані 5.5 м, що з урахуванням ширини проїзної частини дороги 7,3 м знаходиться на зустрічній смузі для руху автомобіля під керуванням потерпілої ОСОБА_3 . 
Враховуючи дані відеозапису та фоторграфії з місця ДТП, на яких чітко зафіксовані відомості про те, що сліди ДТП (уламки кузова) та кінцеве розташування транспортних засобів знаходяться на смузі для руху водія ОСОБА_3 , суд розцінює недостовірною інформацію зафіксовану у схемі ДТП від 21.01.2026 в частині розташування місця зіткнення транспортних засобів на відстані 5, 5 м. від бордюрного каменю з правої сторони дороги та її до уваги не приймає.
Зважаючи на характер та локалізацію ушкоджень автомобілів, їх місце знаходження та місцезнаходження уламків, пояснення потерпілої, на переконання судді є встановленою обставина того, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пп. 2.3 б, 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху. 
Отже, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Пзицію сторони захисту, суддя розцінює критично та вважає обраний спосіб захисту таким, що спрямований на уникнення відповідальності. 
Аналізуючи вказані вище докази у їх сукупності, суддя встановив, що невиконання водієм пп. 2.3 б, 12.1, 13.3 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, наслідками у виді спричинення пошкодження транспортних засобів.
Суддя дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, зазначені ч. 2 ст. 33 КУпАП - характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
З метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів, запобігання вчинення ним інших правопорушень, вважаю, що необхідним та достатнім адміністративним стягненням, що підлягає застосуванню за вчинене ним адмінправопорушення, є визначений санкцією ст. 124 КУпАП штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 221, 246, 248, 249, 251, 256, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути із  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 гривень.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА