Справа № 128/3741/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026        м. Вінниця
Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, вдови, маючої незакінчену вищу освіту, 
за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

11.09.2025 приблизно о 18-15 год., в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області по вул. Центральна, 2А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Zafira», д.н.з НОМЕР_1 , після скоєння ДТП, місце пригоди якої покинула, вживала алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, та перебувала в стані алкогольного сп`яніння згідно тесту приладу «Драгер» - результат 1,62 проміле, чим порушила п. 1.10.є ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Інспектором ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Вітюком О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №450895 від 11.09.2025 відносно ОСОБА_1 ..
В судове засідання ОСОБА_1 , яка належним чином та завчасно повідомлялася про день, яас та місце розгляду справи, не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.
Згідно з положеннями частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.
Так, згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Разом з тим частиною другою статті 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. При цьому в переліку таких справ немає посилання на справи про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.
Тобто за змістом частини другої статті 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, не є обов`язковою.
Частинами першою та другою статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10–172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203–206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7–212-20 – у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 у п`ятиденний строк, статтями 101–103 цього Кодексу – у семиденний строк. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. 
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.
З огляду на завдання проваджень у справах про адміністративні правопорушення, визначені статтею 245 КУпАП, недотримання суддею встановлених КУпАП правил щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення має істотний негативний наслідок, зокрема невиконання завдань цього Кодексу щодо виховання особи, яка вчинила таке правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так й іншими особами.
Така позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 12.12.2024 (справа № 990SCGC/20/24).
Отже, з урахуванням вищевикладеного, а також беручи до уваги зміст протоколу про адміністративне правопорушення, із якого вбачається, що ОСОБА_1 була ознайомлена із його змістом, надала свої письмові пояснення, до суду неодноразово подавала заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із наміром укласти угоду із захисником, проте доказів цьому суду не надала, суд вважає можливим розглянути адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 4 ст. 130 КУпАП без її участі, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, обсяг яких суд вважає достатніми для прийняття рішення у справі.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно п.2.10(є) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Частиною четвертою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому орган (посадова особа) за змістом статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, доводиться матеріалами справи: відомостями, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №450895 від 11.09.2025; роздруківкою результатів огляну на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 із використанням приладу «Драгер», згідно якого у ОСОБА_1 1,62 проміле алкоголю в організмі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафісковано результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння із використанням приладу «Драгер»; направленням водія ОСОБА_1 на огляд до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І.Ющенка» від 11.09.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.09.2025, відповідно до яких ОСОБА_1 вказала, що 11.09.2025 біля 18-15 год. вона приїхала в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, вул. Центральна до магазину купити продукти харчування, кола вийшла з магазину, то виїзд для її автомобіля перекрив інший автомобіль, здійснюючи рух заднім ходом, вона допустила зіткнення із цим автомобілем, водійка якого викликала працівників поліції, проте, не дочекавшись працівників поліції, вона поїхала додому, коли приїхала додому, то випила 50 г кон`яку і лягла відпочивати, після цього до неї додому приїхали працівники поліції. 
Окрім того, в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівники поліції прибули за місцем проживання ОСОБА_1 , яка причетна до ДТП. Під час спілкування із ОСОБА_1 та повідомила працівникам поліції, що дійсно вчинила ДТП та, не дочекавшись працівників поліції, залишила місце ДТП і поїхала додому. Приїхавши додому, вжила алкоголь (19:57:01 год. на відео). На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, погодилася, пройшла такий огляд і результат склав 1,62 проміле. 
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу правопорушника, доведеність її вини матеріалами справи, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень необхідним та достатнім адміністративним стягненням за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, буде адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 4 статті 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст.ст. 23 ,27, 33, 40-1, 221, 276, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд - 

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок на користь держави Україна із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя   Л.П. Шевчук