ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2468/26 Справа № 191/2287/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Дніпро 

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
суддів – Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.
за участю секретаря судового засідання – Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України, Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення,-
В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. 
В обгрунтування якої вказує, що ОСОБА_1 є добровольцем територіальної оборони від 03.03.2022 року.
16.07.2022 року, о 19 годині 20 хвилині збройні сили російської федерації обстріляли територію населеного пункту Удачне ракетами типу «Іскандер», внаслідок чого заявник отримав уламкове вогнепальне поранення. У виписці Винницької обласної клінічної лікарні з медичної картки стаціонарного хворого №11799 від 10.08.2022 року зазначено, що заявник, солдат військової частини НОМЕР_1 , прибув у стаціонар 18.07.2022 (виписка 10.08.2022.) з повним діагнозом: вибухове поранення від 16.07.2022. Вогнепальне сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини правого передпліччя з вогнепальним переломом лівої кістки. Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лівої нижньої кінцівки ділянці п`яткової кістки. Акубаротравма. Гострий лівобічний посттравматичний перфоративний отит. Гострий двобічний кохлеоневріт. ЗЧМТ. Струс головного мозку. В епікризі (виписному) № НОМЕР_2 Військової частини НОМЕР_1 зазначено, що солдат моб. в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 10 серпня 2022 року по 26 серпня 2022 року у Військовій частині НОМЕР_3 . У результаті проведеного обстеження встановлено клінічний діагноз: основний стан після (16.07.2022) вибухового осколкового сліпого поранення м`яких тканин верхньої третини правого передпліччя з вогнепальним переломом лівої кістки; відкритої репозиції остеометалосинтезу правої ліктьової кістки металевої пластиною (04.08.2022); вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин лівої нижньої кінцівки ділянці п`яткової кістки. Стан після акубаротравми лівобічного посттравматичного перфоративного отиту, двобічного кохлеоневриту, ЗЧМТ, струсу головного мозку. Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №919/01-19 від 09.09.2022: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 16 липня 2022 року одержав вибухове поранення від 16.07.2022. Вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин верхньої третини правого передпліччя з вогнепальним переломом ліктьової кістки. Вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лівої нижньої кінцівки в ділянці п`яткової кістки. Акубаротравма. Гострий лівобічний посттравматичний перфоративний отит. Гострий двобічний кохлеоневрит. 3ЧМТ. Струс головного мозку. Поранення отримав під час повторного ракетного обстрілу АДРЕСА_1 при наданні допомоги населенню після першого ракетного обстрілу. Підстава: наказ командира (начальника) військової частини «-» від 16.07.2022 року № бойовий». Підтвердити вказані обставини отримання порання заявником може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який у той час перебував разом із заявником і теж отримав осколкове поранення. У довідці ВЛК КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» ПМР від 15.07.2024 діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) зазначені наступні: «Наслідки мінно-вибухової травми 2022 року: вогнепально-осколкове сліпе поранення верхньої третини правого передпліччя. Зрощений без уламковий перелом правого ліктьового виростку. Стан після метало остеосинтезу пластиною та гвинтами. Помірна комбінована контрактура правого ліктьового суглоба. Помірний больовий синдром. Помірне порушення функції Т 92. На підставі статті 78б графи ІІ Розкладу хвороб, графи _ТДВ_ згідно наказу МОУ від 14.07.2008 №402 (зі змінами) придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.»
Причинно-наслідковий зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) у вказаній вище довідці ВЛК зазначено не було. Відповідно до пункту 1.2. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України -Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Через уповноваженого представника ОСОБА_3 , заявник звернувся до Центральної військо-лікарської комісії з письмовим зверненням в якому просив: « 1.Надати роз`яснення чи вважається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1971 року народження, отримав поранення ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. 2. Надати роз`яснення про можливість і порядок проведення ВЛК (штатною або позаштатною) щодо прийняття відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , 1971 року народження, постанови про причинний зв`язок його поранення в формулюванні: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
За наслідком розгляду вказаного звернення, у своєму Листі від 01.04.2925 №598/6/8235 Центральна військово-лікарська комісія повідомила заявника про наступне: «У Центральній військово-лікарській комісії Збройних Сил України опрацьовано вказану заяву про перегляд документів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримав поранення 16.07.2022 та встановлення причинного зв`язку його поранення із захистом Батьківщини. За результатами опрацювання повідомлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Разом з тим, відповідно до абзацу другого пункту 17 Положення про добровольчі формування територіальних громад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 N1449 (із змінами) особа не може бути членом добровольчого формування у період проходження військової служби або служби у військовому резерві Збройних Сил чи інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, служби в правоохоронних органах. Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 №1109/15800 (зі змінами), військово-лікарська експертиза – це встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Оскільки ОСОБА_1 не проходив військову службу, відсутні законні підстави для встановлення його причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою.
Крім того, ані постанова Кабінету Міністрів України від23.09.2015 №740 (зі змінами ) "Про затвердження Порядку надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці" ані Постанова № 685 від 07.07.2023, якою затверджено Порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” не передбачає встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовозобов`язаних, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади.
Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовозобов`язаних, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади і заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт отримання ним поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини, заявник вимушений звернутися до суду із даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Від встановлення факту отримання заявником поранення (контузія, травма, каліцтво), яке пов`язане із захистом Батьківщини, залежить можливість заявника користуватися правами передбаченими та Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ЗУ “Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту”.
Враховуючи зазначене, заявник просив суд встановити факт, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 16.07.2022 року отримав вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин верхньої третини правого передпліччя з вогнепальним переломом ліктьової кістки, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лівої нижньої кінцівки в ділянці п`яткової кістки, акубаротравму, гострий лівобічний посттравматичний перфоративний отит, гострий двобічний кохлеоневрит, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;
- встановити факт, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 16.07.2022 отримав вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин верхньої третини правого передпліччя з вогнепальним переломом ліктьової кістки, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин лівої нижньої кінцівки в ділянці п`яткової кістки, акубаротравму, гострий лівобічний посттравматичний перфоративний отит, гострий двобічний кохлеоневрит, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, яке пов`язане із захистом Батьківщини.
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Михайлова Світлана Володимирівна, заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України, Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просили рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що заявник не звертався до міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У частинах першій, другій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
З урахуванням наведеного можна констатувати, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними.
У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, не переривався та діє на даний час.
У справі, яка є предметом розгляду, заявник просить встановити факти отримання ним 16.07.2022 року вогнепального осколкового поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини та під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 07 липня 2023 року затверджено Порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який визначає процедуру встановлення такого факту.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 685 рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, приймається міжвідомчою комісією з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яку утворює Мінветеранів.
Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок.
За змістом пункту 6 Порядку міжвідомча комісія розглядає подані документи, надсилає у разі потреби необхідні запити за підписом її голови, уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах або рішення про відмову у встановленні факту безпосередньої участі у заходах.
Пунктом 12 Порядку передбачено право оскарження рішення комісії відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надано лист ВЛК про відмову у встановленні причинного зв`язку його пораненням із захистом Батьківщини. Скаржник не звертався до міжвідомчої комісії з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заяви про встановлення факту .
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2025 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 11 березня 2026 року.
Повний текст постанови складено 12 березня 2026 року.
Головуючий: 
Судді: