Справа № 594/1613/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року 

Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г. І. 
з участю секретаря Шимків Н.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Юніт Капітал” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Юніт Капітал”, звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 15 699, 72 грн, посилаючись на те, що 11.04.2025 між ТОВ «Кредіплюс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №178910, за яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 15 295, 00 грн. і був зобов`язаний повернути їх в установлений строк відповідно до умов договору та сплатити проценти, але зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. ТОВ «Кредіплюс» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача, уклавши 16.04.2025 договір факторингу №16042025, відповідно до умов якого до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. 
Ухвалою суду від 23.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
04.03.2026 відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шелудько О.О., подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково у розмірі 15 298,70 грн. Посилається на те, що у своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №178910 в розмірі 16 899,68 грн., з яких: 15 295,00 грн. – заборгованість за кредитом; 3,72 грн. – заборгованість за процентами; 401,00 грн. - заборгованість по комісії; 1 200,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями. Щодо вимог про стягнення пені посилається на те, що позивачем були нараховані штрафні санкції у розмірі 1 200,00 грн. Однак відповідач заперечує проти нарахування неустойки, оскільки у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором в цей період, підстави для стягнення з відповідача 1 200,00 грн. неустойки відсутні. Позивач також пред`явив вимогу про стягнення комісії загальною вартістю у розмірі 401,00 грн, однак відповідач заперечує проти нарахування комісії, оскільки зі змісту безпосередньо кредитного договору взагалі неможливо визначити та встановити за які саме послуги надані банком, стягується комісія. Відповідач вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди в розмірі 401,00 грн., від суми кредиту є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування».
Представник позивача у поданій 06.03.2026 відповіді на відзив наполягає на задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 178910 від 11.04.2025 у розмірі 15 699,72 грн., яка складається з 15 295,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3,72 грн. заборгованості за відсотками та заборгованості за комісією в розмірі 401,00 грн.
Заперечення представника відповідача у відзиві на позовну заяву вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Уклавши Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті Первісного кредитора. Комісія за надання кредиту (Комісія) - одноразова плата, яку здійснює Позичальник за надання кредиту. Плата за надання кредиту є економічною сутністю комісії за надання кредиту, при цьому базою розрахунку комісії за надання кредиту є сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту), визначеного у п.1.2. цього Договору. Комісія за надання кредиту розраховується як фіксований відсоток від суми ліміту кредитної лінії (суми кредиту). У будь-якому разі Комісія не є платою за додаткову та/або супутню послугу Кредитодавця. Відповідно до умов кредитного договору, а саме п.2.5, комісія за надання кредиту складає 2 294,25 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено.
Відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шелудько О.О., подав додаткові пояснення у справі, в яких додатково зазначає про те, що згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/ рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У зв`язку із вищевикладеним, вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди в розмірі 401,00 грн., від суми кредиту є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач також зазначає про необґрунтованість вартості наданих адвокатом позивачу послуг на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Вартість правничої допомоги в сумі 7 000,00 грн. з огляду на малозначність справи та складність написання позову є неспівмірним. Відповідач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже вартість правової допомоги є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Наголошує, що для цього адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавства, що регулюють спір у справі та документи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовувала вимоги та інші обставини. Отже, відшкодування заявлених представником позивача витрат у розмірі обумовленому сторонами угоди є завищеними та необґрунтованими, а також неспівмірними з витраченим часом та обсягом
виконаних робіт.
Представник позивача подала додаткові пояснення у справі, у яких додатково виклала відомості щодо обґрунтованості комісії та витрат на правничу допомогу адвоката. Зазначила, що при встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час – ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». До правової допомоги наданої Адвокатським бюро «Соломко та партнери» належить вивчення матеріалів справи, складання адвокатського запиту, складання клопотання про витребування доказів , а також складання позовної заяви. Вказану суму в розмірі 7000,00 грн. на надання правничої допомоги зазначено в Протоколі погодження вартості послуг до Договору про надання
правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10.09.2025.Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат: вивчення матеріалів справи: 2 год.- 1000,00 грн.; складання позовної заяви: 2 год.- 5 000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту: 1 год – 500,00 грн; - підготовка та подача клопотань : 1 год – 500,00 грн. Зазначений попередній розрахунок суми судових витрат включає в себе витрати понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на професійну правничу допомогу. З урахуванням викладеного, сума правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн. пропорційна виконаній роботі Адвокатського бюро «Соломко та партнери». Щодо комісії, то при укладенні кредитного договору № 178910 від 11.04.2025 позичальник погодився з умовами, визначеними в п.2.4 цього Договору про встановлення комісії. Таким чином, позичальник повністю усвідомлював та прийняв на себе всі зобов`язання, передбачені Кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача.
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.
Між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем ОСОБА_1 11.04.2025 укладено договір про споживчий кредит № 178910 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Договір складається з індивідуальної частини договору про споживчий кредит, графіку платежів, які містять персональні умови кредитування Позичальника та загальної для всіх клієнтів Кредитодавця, публічної частини про споживчий кредит (далі-публічна частина), що розміщена на веб-сайті Кредитодавця.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, зокрема, відповідними пунктами договору передбачені наступні умови:
- 2.2.1. Сума (загальний розмір) кредиту становить 15295,00 грн і надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 12993.36 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №167687 від 16.01.2025, укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 7.39 грн. на № рахунку/картки Позичальника №
НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 2294.25 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини;
- 2.3 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10 % річних. Тип процентної ставки – фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються з дня наступного за днем отримання кредиту Позичальником протягом строку кредитування, зазначений в п. 2.6. цієї індивідуальної частини та/або графіком платежів. Розмір процентної ставки незмінний;
- 2.4. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 гривень. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено;
- 2.5. Комісія за надання кредиту складає 2 294,25 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено;
- 2.6. Загальний строк кредитування за цим Договором складає 183 днів з 11.04.2025 (дата надання кредиту) по 11.10.2025;
- 2.6.1. Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на місяць. Конкретні дати вказані в графіку платежів;
- 2.7. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 2304.71 грн;
- 2.7.1. Денна процентна ставка складає: 2304.71 грн. /15295.00 грн. / 183 днів * 100% = 0,0823%/ день;
- 2.8. Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 76,80% річних;
- 2.9.1. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає 17599.71 грн.
Договір про споживчий кредит підписано ОСОБА_1 11.04.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором fa026d17.
07.04.2025 відповідач ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором a02c28ce заяву на видачу кредиту № 100799976, а також паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про умови кредитування, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Кредитні кошти у розмірі 7,39 грн 11.04.2025 перераховані на картку № НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_1 , призначення: видача кредиту у №178910 від 11.04.2025, що підтверджується довідкою від 30.10.2025 № 3885/30-10 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" (ЄДРПОУ 40474269) про успішність операцій, згідно договору №1412/22-1 від 14.12.2022, укладеного з ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім", а також інформацією АТ «Сенс Банк» у листі від 02.01.2026, а також випискою по карті ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за період з 11.04.2025 по 16.04.2025, які надані на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Таким чином, матеріалами справи належним чином доведено факт укладення між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДІПЛЮС" та ОСОБА_1 електронного договору та отримання відповідачем кредитних коштів за цим договором, що також не заперечується стороною відповідача.
Уклавши зазначений договір на умовах, викладених в ньому відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
16.04.2025 між ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТзОВ «ФК «Юніт Капітал» був укладений договір факторингу № 16042025 за умовами якого ТзОВ «Юніт Капітал» набуло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025, що підтверджується витягомз Додатку №1 до Договору факторингу № 16042025 від 16.04.2025, Реєстру прав вимог № 5 від 05.08.2025 до Договору Факторингу та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 5 від 05.08.2025 до Договору факторингу.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу 1 встановлено, що право вимоги – означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно розрахунку (Картка обліку виконання договору: 178910) заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 16 899,72 грн., з яких: 15 295,00 грн. – заборгованість за кредитом; 3,72 грн. – заборгованість за процентами; 401,00 грн. - заборгованість по комісії; 1 200,00 грн. – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 05.08.2025 – 01.11.2025.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у зв`язку із порушенням зобов`язання за договором про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025 в розмірі 15 699,72 грн., яка складається з 15 295,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3,72 грн. заборгованості за відсотками та заборгованість за комісією в розмірі 401,00 грн.
Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Частиною 2статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Зі змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
З огляду на викладене,суд вважає,що позивач підтвердив своє право вимоги за договором про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025 відповідно до договору факторингу № 16042025.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Так, матеріалами справи підтверджено, що кредитодавець ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025 виконав у повному обсязі, що також не заперечується відповідачем.
Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому договором про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025 належним чином не виконав та кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в розмірі 15 699,72 грн., яка складається з 15 295,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 3,72 грн. заборгованості за відсотками та заборгованість за комісією в розмірі 401,00 грн.
Відповідач погоджується з розміром заборгованості в частині тіла кредиту та відсотків, однак заперечує щодо стягнення з нього комісії в розмірі 401,00 грн та 1200,00 грн заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Суд звертає увагу на те, що позивачем не заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1200,00 грн заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи), відтак посилання сторони відповідача на необґрунтованість цієї вимоги є безпідставними.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії в сумі 401 грн суд зазначає таке.
За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами 2, 3 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Так, 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положеньЗакону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Однак, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічні за змістом спірних правовідносин правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 та у постанові ОП КЦС ВС від 06.11.2023 у справі № 204/224/21.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом установлено, що в п. 2.4. договору про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025 передбачений знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту, який складає 1,00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 200,00 грн. Розмір комісії за управління та обслуговування кредиту не може бути змінено.
Тобто банком фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування».
Однак, розмір комісії за обслуговування кредитом, який визначено в договорі про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025, встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.
Тобто, в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
Поряд з цим, у позовній заяві та розрахунку суми несплачених комісій за користування кредитними коштами, нарахованих відповідно до умов договору про споживчий кредит, загальна сума несплачених комісій становить 401 грн.
Отже, вказані умови кредитного договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Враховуючи те, що відповідачу встановлено комісію за управління та обслуговування кредиту, хоча такі послуги за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення п. 2.4. договору є нікчемними, тобто недійсними в силу закону, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 2.5. договору, комісія за надання кредиту складає 2 294,25 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 15,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено. 
Пунктом 2.2.1. договору передбачено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 15295,00 грн і надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 12993.36 грн. для погашення заборгованості Позичальника за договором про споживчий кредит №167687 від 16.01.2025, укладеним з Кредитодавцем; у розмірі 7.39 грн. на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (далі - рахунок Позичальника); у розмірі 2294.25 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем в сумі 15 298,70 грн, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025 в розмірі 15 298, 72 грн, яка складається з 15 295,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 3,72 грн. заборгованості за відсотками.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У позовній заяві позивач просить суд стягнути понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2 442, 40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн.
Відповідач зазначає про необґрунтованість вартості наданих адвокатом позивачу послуг на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Вважає, що вартість правничої допомоги в сумі 7 000,00 грн. з огляду на малозначність справи та складність написання позову є неспівмірним. Відповідач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже вартість правової допомоги є значно завищеною та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості.
Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, і з цього приводу заперечень у сторони відповідача немає, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути 2500,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 133 ч. 1, 141 ч. 1, 223, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Юніт Капітал” (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, офіс 333, ЄДРПОУ: 43541163) заборгованість за договором про споживчий кредит № 178910 від 11.04.2025 в розмірі 15 298, 72 грн, яка складається з 15 295,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 3,72 грн. заборгованості за відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2360,53 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 2500,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 07 квітня 2026 року. 

Головуючий: Г.І.Зушман