Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/172/26
03.04.2026 Провадження № 2-др/338/8/26
селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Рибки Л.Я.
секретар судового засідання Остапишин І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача  ОСОБА_1 – адвоката Васютина Ярослава Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Любомир Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 

в с т а н о в и в:

Представник позивачки-адвокат Васютин Я.В. через систему "Електронний суд", звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за №39748, щодо стягнення із позивачки ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" 27 138 грн 86 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2141553646 від 16 грудня 2016 року за період з 30 липня 2020 року по 04 листопада 2021 року, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Позивач ОСОБА_1 та її представник Васютин Я.В. у судове засідання не з`явилися, в прохальній частині заяви просили проводити розгляд справи без їхньої участі, заяву задовольнити, не заперечували щодо проведення розгляду справи за відсутності відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". 
Відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в засідання не з`явився, про дату час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку. Пояснення щодо заяви чи клопотання щодо розгляду даної справи від третьої особи не надходили.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Л.М. в засідання не з`явився, про дату час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку. Пояснення щодо заяви чи клопотання щодо розгляду даної справи від третьої особи не надходили.
У зв`язку з неявкою в засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі, суд приходить до наступного.
Як вбачається із матеріалів справи рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено повністю. 
Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений
18 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №39748, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"заборгованості за кредитним договором №2141553646 від 16 грудня 2016 року за період з 30 липня 2020 року до 04 листопада 2021 року в сумі 26 788 грн 86 коп., а також 350 грн плати за вчинення виконавчого напису, а всього на суму 27 138 грн 86 коп.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"на користь держави судовий збір в розмірі
1 331 грн 20 коп. Рішення не набрало законної сили.
Між тим, при ухваленні даного рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.
Вказаний висновок викладено у постанові (додатковій) Верховного Суду від
18 жовтня 2023 року у справі № 447/3950/21 (провадження № 61-11490св23).
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року за №5076-VI (далі Закон України №5076-VI) договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України №5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону України №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно із статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
За змістом частин 2-4 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На учасника судового провадження, який бажає отримати компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, процесуальним законом покладений обов`язок подати разом із заявою по суті спору розрахунок таких витрат (понесених та очікуваних), детальний опис наданих адвокатом послуг, а також надати докази щодо таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому суд при визначенні суми відшкодування має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно з матеріалами справи, звертаючись до суду першої інстанції з позовом
 ОСОБА_1 просила стягнути судові витрати з відповідача. 
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (статті 30 Закону України №5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Підсумовуючи викладені вище положення процесуального закону, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи; 4) пропорційність.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №9901/350/18 (провадження
№11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження №12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі №908/299/18 (провадження №12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі №550/936/18 (провадження №14-26цс) та постанові від 08 червня 2022 року у справі №357/380/20 (провадження №14-20цс22).
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" за заявою №58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.
Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
На підтвердження своїх витрат на оплату правничої допомоги представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Васютин Я.В. надав копію договору про надання професійної правничої допомоги №13/2026 від 29 січня 2026 року (а.с. 12), ордер від
05 лютого 2026 року (а.с.13); копію Акту №01/13/2026 від 27 березня 2026 року про надання послуг професійної правничої допомоги (а.с. 64 зворот), копію рахунку №01/13/2026 від 25 березня 2026 року (а.с.65).
Укладеним договором визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту фактичного виконання (п. 5.1. договору).
За надання послуг адвокатом, клієнт сплачує гонорар (пункт 4.1. Договору).
Згідно з актом про надання послуг професійної правничої допомоги від 27 березня 2026 року клієнт отримав послуги, які описані в акті на загальну суму 10 000 грн (а.с. 64 зворот).
Тобто фактичне виконання адвокатом наведених робіт підтверджується матеріалами справи.
Разом з тим, розподіляючи витрати, які позивач ОСОБА_1 понесла на професійну правничу допомогу, суд зауважує на те, що наявний в матеріалах справи акт №01/13/2026 від 27 березня 2026 року про надання послуг професійної правничої допомоги та копія рахунку №01/13/2026 від 25 березня 2026 року, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. 
У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц та від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічні висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №456/456/20, від 01 листопада 2022 року у справі №757/24445/21-ц.
Вирішуючи, чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд враховує, відзив на позовну заяву відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" скористався своїм правом, та висловив позицію щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат у вигляді професійної правничої допомоги в сумі 10 000 грн. обґрунтувавши це тим, що витрати на професійну допомогу є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, позивачем не надано жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги.
З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що зазначені представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Васютином Я.В. витрати на професійну правничу допомогу є завищеними, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Таким чином, оцінивши подані представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Васютином Я.В. докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає за можливе стягнути із ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 5 000 грн.
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Васютина Ярослава Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Любомир Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №338/172/26 (провадження №2/338/438/26) за позовною заявою  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Любомир Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження: місто Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, індекс 01032, ЄДРПОУ 35625014.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місце знаходження:м. Київ, проспект Григенка буд. 15 прим.3.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачук Любомир Михайлович, місце знаходження:м. Івано-Франківськ, бульвар Південний буд. 5Б, І поверх.

Суддя      Л.Я. Рибка