ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 року	справа № 380/24756/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 9,43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн), встановленого Законами України “Про Державний бюджет України на 2024 рік”, “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 та станом на 2025 роки, для перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області нову довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2024 року та станом на 18.06.2025 року, у відповідності до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.), встановленого Законами України “Про Державний бюджет України на 2024 рік”, “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою, та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 рік та станом на 2025 рік, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є військовим пенсіонером та має право на належне пенсійне забезпечення, гарантоване державою. У зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який Законами України “Про Державний бюджет України на 2024 рік” та “Про Державний бюджет України на 2025 рік” встановлено на рівні 3028,00 грн, у нього виникли законні підстави для перерахунку пенсії. 
Позивач наголошує, що розрахунок посадового окладу та окладу за військовим званням має здійснюватися шляхом множення саме актуального прожиткового мінімуму на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Постановою КМУ № 704 у її первинній редакції. Проте, у відповідь на його звернення, відповідач листом від 04.11.2025 безпідставно відмовив у видачі оновлених довідок. Свою відмову відповідач мотивував відсутністю урядових рішень про масовий перерахунок пенсій та дією постанови КМУ від 12.05.2023 № 481, яка штучно зафіксувала розрахункову величину на рівні 1762 грн. 
Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки Кабінет Міністрів України не має повноважень підміняти закони України (зокрема, щодо визначення розміру прожиткового мінімуму) своїми підзаконними актами. Крім того, позивач просив врахувати при обчисленні розміру грошового забезпечення премії та надбавки, визначені окремими дорученнями Міністра оборони України на відповідні роки.
Ухвалою від 19 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому заявлені вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. Свою правову позицію ІНФОРМАЦІЯ_2 мотивує тим, що алгоритм дій щодо видачі довідок чітко регламентований Порядком № 45, який вимагає наявності рішення Уряду про перерахунок та надходження відповідних списків від органів Пенсійного фонду України. Оскільки таких рішень не приймалося, а списки не надходили, у відповідача відсутні повноваження для виготовлення довідок. 
Крім того, відповідач стверджує, що постановою КМУ від 12.05.2023 № 481 встановлено сталу розрахункову величину для обчислення окладів — 1762,00 грн. На переконання представника відповідача, оскільки ця постанова діяла у період з 20.05.2023 по 17.06.2025 (до моменту її скасування судом апеляційної інстанції у справі № 320/29450/24), підстави для видачі довідки станом на 01.01.2024 із застосуванням іншого показника відсутні. 
Також відповідач зазначає, що використання внутрішніх наказів та окремих доручень Міністерства оборони України для перерахунку пенсій є нормативно необґрунтованим.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-ХІІ).\
Судом встановлено, що 22 вересня 2025 року позивач, через свого представника, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із письмовою заявою. У вказаній заяві позивач просив підготувати та надати до органу Пенсійного фонду оновлені довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2024 та на 18.06.2025. 
Позивач наполягав на здійсненні розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням із застосуванням розрахункової величини у розмірі 3028,00 грн (прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2024-2025 роки), а також просив врахувати надбавки і премії у відсотках, визначених рішеннями (окремими дорученнями) Міністра оборони України № 183/уд від 16.01.2024 та № 156/уд від 09.01.2025.
Листом від 04.11.2025 за № 1159/12120441 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви та виготовленні запитуваних довідок. Відмова обґрунтована тим, що починаючи з 01.03.2018 за відповідною посадою встановлений незмінний посадовий оклад, розрахований із прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 (1762 грн). 
Відповідач зазначив, що Кабінет Міністрів України не визначав нових умов та розмірів для перерахунку пенсій, а списки осіб для перерахунку від Головного управління ПФУ у Львівській області до центру комплектування не надходили. У листі також вказано на абсурдність вимоги позивача застосовувати посадовий оклад у неіснуючих у Міністерстві оборони України розмірах.
Вважаючи таку відмову суб`єкта владних повноважень протиправною та такою, що безпосередньо порушує його конституційне право на належний рівень соціального та пенсійного забезпечення, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та аргументам сторін, суд виходить із таких мотивів та приписів чинного законодавства.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Цей принцип покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок діяти виключно в межах закону, не допускаючи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 17 Основного Закону, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-ХІІ).
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії.
Гарантія перерахунку призначених пенсій закріплена частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Реалізуючи делеговані повноваження, 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі — Постанова № 704). 
Пунктом 4 цієї Постанови (у її первинній, базовій редакції) було встановлено прогресивний механізм обчислення: розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Метою такої норми було забезпечення автоматичної індексації доходів військовослужбовців пропорційно до зростання державних соціальних стандартів.
Проте, суд зазначає, що Уряд постановою від 12.05.2023 № 481 вніс зміни до пункту 4 Постанови № 704, штучно змінивши цей порядок та зафіксувавши розрахункову величину на сталій позначці у розмірі 1762,00 грн (що відповідало показнику прожиткового мінімуму ще за 2018 рік). Саме на цю постанову (№ 481) посилається відповідач, обґрунтовуючи свою відмову у видачі довідки.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 17 лютого 2026 року у справі № 520/5814/24 сформувала правову позицію щодо застосування вказаних норм права.
Верховний Суд дійшов висновку, що заміна Урядом базового державного соціального стандарту (прожиткового мінімуму) на сталу величину (1762,00 грн) прямо суперечить нормам актів вищої юридичної сили — Законам України “Про Державний бюджет України” на відповідні роки та Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії”. Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України як закон, і Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями ігнорувати цей показник або “заморожувати” його своїми підзаконними актами при визначенні структури грошового забезпечення.
Згідно з частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
З огляду на закріплені принципи пріоритетності законів над підзаконними актами, Верховний Суд постановив, що до правовідносин щодо видачі довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2024 року та на наступні періоди (зокрема на 2025 рік) підлягає застосуванню саме первісна редакція пункту 4 Постанови № 704, яка імперативно передбачає використання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року.
Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2024 рік” та аналогічною нормою Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня відповідних років встановлено у розмірі 3028,00 грн.
Математичне зростання прожиткового мінімуму об`єктивно призводить до збільшення (зміни) розміру посадового окладу та окладу за військовим званням діючих військовослужбовців. Така зміна складових грошового забезпечення, у свою чергу, є беззаперечною та самостійною підставою для видачі оновленої довідки згідно з вимогами Порядку № 45 та статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Суд відхиляє аргумент відповідача про те, що постанова КМУ № 481 (щодо 1762 грн) була чинною та підлягала використанню до моменту її формального скасування судом (до 18.06.2025 у справі № 320/29450/24). 
Як зазначив Верховний Суд, суди (як і органи державної влади) не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі підзаконні акти в судовому порядку та чи були вони офіційно скасовані на момент виникнення спірних правовідносин. Дефектний підзаконний акт не створює правових наслідків, якщо він суперечить закону.
Також суд відхиляє доводи відповідача про відсутність окремого рішення Кабінету Міністрів України про проведення “масового” перерахунку пенсій у 2024-2025 роках або відсутність списків від Пенсійного фонду. Право особи на отримання належної їй довідки про розмір грошового забезпечення, обчисленого згідно з вимогами чинного законодавства, не може обмежуватися бездіяльністю інших державних органів (зокрема ПФУ чи КМУ) щодо організації обміну списками або видання додаткових постанов.
За таких обставин, відмова ІНФОРМАЦІЯ_1 у виготовленні та наданні позивачу довідок станом на 01.01.2024 та 18.06.2025 із застосуванням розрахункової величини 3028,00 грн є такою, що вчинена не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством, а отже є протиправною.
Водночас суд звертає увагу, що у прохальній частині адміністративного позову позивач просить зазначити надбавки та премії у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою. З огляду на це, суд роз`яснює, що такі відсоткові розміри додаткових видів грошового забезпечення повинні зазначатися у довідці виключно на підставі чинних загальних норм Постанови № 704 та відповідних порядків виплати (зокрема, наказу Міноборони № 260), у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок, а не на підставі тимчасових відомчих телеграм.
Оцінюючи дії відповідача в цілому, суд керується приписами частини другої статті 2 КАС України, згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано; добросовісно; розсудливо.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У цій справі відповідач ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) не довів правомірності своєї відмови. Суд дійшов висновку, що відмова у виготовленні довідок станом на 01.01.2024 та 18.06.2025 із застосуванням актуальної розрахункової величини (3028,00 грн) є протиправною, оскільки вона ґрунтувалася на застосуванні підзаконного акта (Постанови № 481), який прямо суперечить законам про Державний бюджет.
Належним, ефективним та достатнім способом захисту порушеного права позивача, що відповідає вимогам статті 245 КАС України, є визнання таких дій протиправними та зобов`язання відповідача видати відповідні довідки із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн. Оскільки заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 139 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у повному обсязі в сумі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого відповідно до вимог ст. 9,43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн), встановленого Законами України “Про Державний бюджет України на 2024 рік”, “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 та станом на 2025 роки, для перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року.
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) станом на 01.01.2024 року та станом на 18.06.2025 року, у відповідності до вимог ст. 9, 43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.), встановленого Законами України “Про Державний бюджет України на 2024 рік”, “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 14 до Постанови №704, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірах у відсотках, встановлених для відповідної категорії військовослужбовців за відповідною посадою, та обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2024 рік та станом на 2025 рік, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 1 лютого 2024 року та з 01 липня 2025 року
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 17 березня 2026 року.

Суддя Коморний О.І.