Справа № 560/808/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

07 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 «Про завершення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_2 » стосовно майора ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу командира військової частини НОМЕР_1 про завершення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна.
Ухвалою суду від 23 січня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : належним чином засвідчену копію наказу командира військової частини НОМЕР_2 «Про завершення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_2 » стосовно майора ОСОБА_1 та належним чином засвідчену копію матеріалів службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_2 » стосовно майора ОСОБА_1 .
На виконання вимог ухвали від 23 січня 2026 року відповідач надав витребувані документи.
Ухвалою суду від 06 квітня 2026 року відмовлено у клопотанні позивача про витребування оригіналів письмових доказів.
На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 було видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.10.2025 № 1118 «Про призначення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна» визначено провести службове розслідування за відповідним фактом. За результатами службового розслідування встановлено наявність втрати майна, а саме: монокулярів нічного бачення NVLS № В18856, № В19176, № В19164, що спричинило шкоду у розмірі 520 506,00 гривень, у зв`язку з чим відповідач вважає спірний наказ правомірним та обґрунтованим, а дії щодо призначення, проведення та оформлення результатів службового розслідування такими, що здійснені з дотриманням вимог чинного законодавства, у тому числі щодо строків та процедури його проведення.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує факт надання пояснень від 10.11.2025 та підписання будь-яких документів, зокрема «Заявки» на отримання приладів нічного бачення, вказуючи на наявність істотних відмінностей між підписами. Також позивач наголошує, що матеріали службового розслідування не містять належних доказів отримання ним спірного майна чи набуття статусу матеріально відповідальної особи, не доведено протиправної поведінки, вини та причинно-наслідкового зв`язку між його діями і шкодою. Крім того, відповідачем не дотримано порядку проведення інвентаризації та обліку військового майна, відсутні первинні документи, що підтверджують нестачу, а саме службове розслідування проведено з істотними порушеннями процедури і строків, у зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 12.05.2024 по 15.01.2026.
Відповідно до рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_2 вбачається, що 15.08.2025 для виконання завдань 3 роти спеціального призначення 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 службою засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 було передано монокуляри нічного бачення NVLS № В18856, № В19176 та № В19164 згідно накладної від 18.06.2025 № 605, проте у подальшому було виявлено фізичну відсутність даних монокулярів.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-госпорарської діяльності) від 01.10.2025 № 1118 «Про призначення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна» визначено провести службове розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-госпорарської діяльності) від 07.11.2025 № 1268 продовжено проведення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна в строк до 01.12.2025.
За результатами провдення службового розслідування складено акт службового розслідування №28/704 від 20.12.2025.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.01.2026 №2 про завершення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвели до втрати майна встановлено :
«1. Службове розслідування вважати завершеним.
2. За порушення вимог пункту 5 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виражено у неналежному виконанні службових обов`язків, що призвело до втрати майна, майора ОСОБА_3 , колишнього заступника командира з логістики 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_2 , притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення "СУВОРА ДОГАНА".
3. Враховуючи матеріали службового розслідування, викладені у пункті 3 Акту службового розслідування від 20.12.2025 №28/704, у діях майора ОСОБА_3 , колишнього заступника командира з логістики 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_2 наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 та ст. 358 Кримінального кодексу України.
4. Згідно переліку порушень військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни відповідно наказу Міністра оборони України від 29.11.2018 №604 «Про затвердження Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту" дії чи бездіяльність майора ОСОБА_3 , колишнього заступника командира з логістики 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_2 , облікувати як ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 та ст. 358 Кримінального кодексу України копії документів направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та надіслати матеріали службового розслідування до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницький .
5. Вважати нестачу військового майна такою, що сталось в ході недбалого обліку та зберігання військового майна та відноситься до безповоротних втрат то підлягає відшкодуванню А5018:
1.Прилад нічного бачення NVLS №В 18856-1 од..
2.Прилад нічного бачення NVLS №B19176 -1 од.:
3.Прилад нічного бачення NVLS №В 19164 -1 од.
6. Відповідно до пункту 1 статті 6 розділу ІІ Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб на шкоду, завдану державі" від 31.10.2019, притягнути майора ОСОБА_3 до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної з його вини шкоди державі на суму - 520506,00 гривень (п`ятсот двадцять тисяч п`ятсот шість гривень) 00 копійок.
7. Начальнику служби засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики військової частини НОМЕР_2 занести до книги втрат майно на загальну суму 520506,00 гривень (п`ятсот двадцять тисяч п`ятсот шість гривень) 00 копійок, а саме:
1. Прилад нічного бачення NVLS №B18856 -1 од.- залишкова вартість 170502,00 грн.,
2. Прилад нічного бачення NVLS №B19176 -1 од. - залишкова вартість 170502,00 грн.;
3. Прилад нічного бачення NVLS №B19164 -1 од.- залишкова вартість 170502,00 грн.
8. Помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 занести до книги обліку нестач військової частини майно службі засобів ближнього бою та розвідки на загальну суму 520506,00 гривень (п`ятсот двадцять тисяч п`ятсог шість гривень) 00 копійок.
8.1. Занести до Книги грошових стягнень та нарахувань частини:
- суму 520506,00 гривень (п`ятсот двадцять тисяч п`ятсот шість гривень) 00 копійок стосовно майора ОСОБА_3 , проводити відшкодування суми завданих державі збитків, шляхом утримання із грошового забезпечення винної особи майора ОСОБА_3 , колишнього заступника командира з логістики 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_3 у розмірі 20% грошового забезпечення до повного погашення заборгованості.
9. Контроль за виконання наказу покласти на начальника-логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_2 .»
На переконання позивача, наказ про завершення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвели до втрати майна є протиправним та підлягає скасуванню, тому звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону.
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закон України "Про збройні Сили України", Закон України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 23.05.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина 4 статті 2 Закону №2232-XII).
Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення (стаття 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
За приписами статті 7 Дисциплінарного статуту ЗСУ застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).
За статтями 26, 27 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Згідно зі статтею 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
а) зауваження;
б) догана;
в) сувора догана;
г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);
ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);
д) пониження в посаді;
е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);
є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);
ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Статтею 98 Дисциплінарного статуту ЗСУ встановлено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення за видами, встановленими статтею 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.
Саме з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.
З матеріалів справи встановлено, що на розгляд командування військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_2 , командира зведеного підрозділу тактичної групи 61, (вх. від 29.09.2025 №630/р), з якого вбачається, що 15.08.2025 для виконання завдань 3 роти спеціального призначення 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 службою засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 було передано монокуляри нічного бачення NVLS № В18856, № В19176 та № В19164 згідно накладної від 18.06.2025 № 605, проте у подальшому було виявлено фізичну відсутність даних монокулярів.
Так, на підставі рапорту, з метою уточнення причин та умов, та чиї дії чи бездіяльність призвели до втрати майна засобів ближнього бою та розвідки озброєння логістики командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.10.2025 № 1118 «Про призначення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна».
Суд враховує, наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року №608, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).
Згідно з абзацом 4 пункту 2 розділу I Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Пунктами 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 установлено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
За змістом пункту 1 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Згідно з вимогами пункту 6 розділу V Порядку №608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Пунктом 1 розділу VІ Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку №608, якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.
Так, згідно з матеріалів справи вбачається, що наказ № 1118 «Про призначення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна» видано 01.10.2025, в подальшому наказом від 07.11.2025 № 1268 продовжено проведення службового розслідування в строк до 01.12.2025. 
За результатами проведеного службового розслідування складено 20.12.2025 акт службового розслідування №28/704 та 02.01.2026 видано наказ №2 про завершення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна.
За результатми проведення службового розслідування на позивача накладено дисциплінарне стягнення "сувора догана" за порушення вимог пункту 5 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що виражено у неналежному виконанні службових обов`язків, що призвело до втрати майна, та на підставі пункту 1 статті 6 розділу ІІ Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб на шкоду, завдану державі" від 31.10.2019, притягнто до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної з його вини шкоди державі на суму - 520506,00 гривень (п`ятсот двадцять тисяч п`ятсот шість гривень) 00 копійок.
Так, статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-IX (далі - Закон № 160-ІХ).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України (ч. 3 ст. 3 Закону № 160-ІХ).
Згідно ч. 1 ст. 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 160-ІХ особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого Постановою КМУ від 02.11.1995 року № 880, у трикратному розмірі відшкодовуються: за агрегати, запасні частини, інструменти, прилади і приладдя до озброєння, військової техніки, устаткування, апаратури, засобів зв`язку, технічних засобів охорони і до обчислювальної техніки, за оптичні прилади, імпортні електрифіковані інструменти, пальне, масло і мастила, спирти і спеціальні рідини, паливо, зокрема за агрегати, запасні частини, інструменти і приладдя до озброєння, військової техніки, устаткування і до апаратури запасні частини, інструменти і приладдя до бронетанкової техніки, приціли (усіх типів), пальне, масла і мастила, спирти і спеціальні рідини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Закону України № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.
Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою 
Відповідно до пунктів 1, 3 розділу ІV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:
- дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;
- виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;
- розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.
Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Суд зазначає, що згідно норм Дисциплінарного статуту встановлено, що вирішальним при накладенні дисциплінарної відповідальності за скоєний військовослужбовцем проступок є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступінь вини, попередня поведінка порушника, а однією із обставин, які потрібно довести, є вина особи в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються відповідним командиром самостійно або під час службового розслідування, і повинні бути відображені у відповідному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або висновку службового розслідування.
При встановленні протиправної поведінки особи, у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
При цьому, треба враховувати як об`єктивні, так і суб`єктивні фактори. Зокрема, зовнішні умови й обстановку, в якій доводилось виконувати обов`язки військовій службовій особі, дії вищестоящих, командирів і начальників, а також дані, які характеризують особу винного, його кваліфікацію, професійну підготовку, тривалість перебування на посаді, яку обіймає, досвід та інші обставини.
Судом встановлено, що матеріали службового розслідування не містять належних та допустимих доказів, які б у повному обсязі підтверджували факт отримання позивачем спірного військового майна, набуття ним статусу матеріально відповідальної особи.
Водночас, зібрані під час розслідування докази не дають можливості дійти висновку щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) позивача та встановленою нестачею майна.
Підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що під час проведення службового розслідування не було забезпечено його всебічність, повноту, об`єктивність та своєчасність, у зв`язку з чим висновки такого розслідування не ґрунтуються на належних і достатніх доказах.
Таким чином, відповідачем не доведено обґрунтованості накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді "сувора догана" за порушення статей 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та притягнення до повної матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної з його вини шкоди державі на суму - 520506,00 гривень (п`ятсот двадцять тисяч п`ятсот шість гривень) 00 копійок на підставі пункту 1 статті 6 розділу ІІ Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб на шкоду, завдану державі" від 31.10.2019.
Отже, суд доходить висновку, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.01.2026 №2 про завершення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна, стосовно ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки надані відповідачем матеріали службового розслідування містять істотні недоліки, про які зазначено вище, та які не дають можливості вважати, що обставини втрати військового майна, ступінь вини позивача, а також причинно-наслідковий зв`язок між його діями (бездіяльністю) та заподіяною шкодою встановлені повно, всебічно та підтверджені належними і допустимими доказами, суд приходить до висновку, що проведене відповідачем службове розслідування не може зумовлювати настання правомірних юридичних наслідків.
З урахуванням положень частини другої статті 9 КАС України, а також беручи до уваги, що в Україні діє правовий режим воєнного стану і держава зобов`язана забезпечувати належний рівень обороноздатності, а втрачене майно (прилади нічного бачення) є спеціальними технічними засобами військового призначення, що безпосередньо використовуються при виконанні бойових завдань, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задоволити позов шляхом визнання протиправним і скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.01.2026 №2, а також зобов`язання військової частини НОМЕР_1 повторно провести службове розслідування за фактом втрати військового майна з дотриманням вимог чинного законодавства.
У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задоволити.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.01.2026 №2 про завершення службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна, стосовно ОСОБА_1 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно провести службове розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , що призвело до втрати майна.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк