Справа № 297/4161/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року       м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді МИХАЙЛИШИН В. М.  за участю секретаря Балега Ю.О., позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Лешанич Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лешанич Лесі Вікторівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лешанич Л.В. звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із адміністративною позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 891/2025 від 15.12.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 59493,00 гривень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Позовна заява мотивована тим, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для її винесення став Акт перевірки стану військового обліку та бронювання громадян України в Берегівській територіальній громаді. Згідно з позицією Відповідача, голова Берегівської міської ради ОСОБА_1 порушив п. 44 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз.3 п.16 ПОРЯДКУ, п.п. 3 п. 24 ПОРЯДКУ, до абз. 10 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Разом з цим, позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Вказане рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також за відсутності належних та допустимих доказів складу адміністративного правопорушення. Так, Постанова Відповідача ґрунтується на вибірковому застосуванні норм Постанови Кабінету Міністрів України №1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та не враховує фактичний розподіл обов`язків у органі місцевого самоврядування.
Розпорядженням міського голови Берегівської міської ради №11 від 28 січня 2025 року було призначено відповідальну особу за організацію та ведення військового обліку – ОСОБА_2 , а на період відпустки останньої – ОСОБА_3 .. З огляду на це, голова міської ради не є безпосереднім виконавцем облікових дій, а отже, не може бути суб`єктом відповідальності за порушення процедурного характеру, які належать до компетенції призначених відповідальних осіб. Позивач, як керівник, виконав вимоги п. 8 Порядку №1487, делегувавши повноваження з ведення обліку іншим посадовим особам.
Крім цього, суттєвим порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності Позивача є те, що у протоколі №891/2025 від 15.12.2025 року не зазначено відомостей про дату розгляду справи. Після складання протоколу позивач покинув приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернувся до виконання службових обов`язків. Проте, вже того ж дня, 15 грудня 2025 року, йому стало відомо про Постанову №891/2025 про накладення штрафу у розмірі 59 493,00 грн.. Таким чином, про розгляд справи Позивач дізнався лише після його фактичного завершення.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 25.12.2025 року провадження у вказаній справі було відкрито та справу призначено до розгляду. Роз`яснено відповідачу по справі про його право у трьохденний строк з дня одержання копії ухвали та копій документів подати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам – копію відзиву та доданих до нього документів.
31 грудня 2025 року Берегівським районним судом Закарпатської області через систему «Електронний суд» отримано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Клопотання про поновлення строку на подання відзиву відповідачем не зазначено.
Згідно довідки про доставку електронного документу встановлено, що ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 25.12.2025 року та прикріплені до неї файли доставлено відповідачу до електронного кабінету 26 грудня 2025 року о 13 годині 34 хвилині (а.с. 49).
Відповідно до ч. 5 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Частиною 6 статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Отже, враховуючи, що відзив на позовну заяву подано з порушенням строку на його подання, суд вирішив провести розгляд справи за наявними матеріалами.
В судовому засідання представник позивача адвокат Лешанич Л.В. підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просила задовольнити позов в повному обсязі. Крім цього, просила відзив відповідача залишити без розгляду у зв`язку з порушенням строків на його подання та просила звернути увагу на те, що представник відповідача не надав належного підтвердження своїх повноважень, з огляду на розбіжності у даті допуску до тимчасового виконання обов`язків.
Позивач Бабяк З.А. в судовому засіданні підтримав позицію свого представника.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи.
Разом з цим, суд відхилив заяву відповідача про відкладення розгляду справи та вирішив провести розгляд за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Так, судом встановлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 891/2025 від 15.12.2025 року голову Берегівської міської ради ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 59493,00 гривень.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 4 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 3 п. 16, п.п. 3 п. 24 Постанови КМУ від 30.12.2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», абз. 10 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказані порушення були виявлені та зафіксовані в Акті перевірки стану військового обліку та бронювання громадян України в Берегівській територіальній громаді (а.с. 32-33).
Зокрема, Актом перевірки виявлено наступні порушення:
-не належним чином здійснювався комплекс організаційних та практичних заходів, щодо виявлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, що обслуговується виконавчими органами сільської, селищної, міської ради, і не перебувають в них на персонально-первинному військовому обліку, направлення таких громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що передбачено пп. 3 п. 24 Постанови КМУ від 30.12.2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів»;
-не належним чином здійснювалось, під час мобілізації, в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечення прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, що передбачено абз. 10 ст. 18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
-50% всіх військово-облікових даних , які потрібно заповнювати в картах первинного обліку – не заповнені у відповідності до 1. ч. 4 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 11-17).
Так, відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-первинний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх проживання. Ведення персонально-первинного обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.
Абзацем 3 пункту 16 Постанови КМУ від 30.12.2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Згідно п.п. 3 п. 24 вказаного Порядку, з метою забезпечення персонально-первинного військового обліку виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють виявлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, що обслуговується виконавчими органами сільської, селищної, міської ради, і не перебувають в них на персонально-первинному військовому обліку, направлення таких громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік, взяття призовників, військовозобов`язаних та резервістів на персонально-первинний військовий облік.
Відповідно до абз. 10 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України.
Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 15 Закону України «Про оборону України» (далі Закон №1932-XII), виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543-XII) визначено, що:
- мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу;
- особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.
Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону №3543-XII, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, зокрема:
планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів;
здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України;
забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення персонально-первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;
сприяють територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідним підрозділам розвідувальних органів України у їхній роботі в мирний час та в особливий період;
забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Абзацом 7 частини 1 статті 21 Закону №3543-XII встановлено, що підприємства, установи і організації зобов`язані забезпечувати своєчасне оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів із подальшою компенсацією витрат за здійснення такого процесу з Державного бюджету України, яка здійснюється не пізніше ніж через місяць після подання відповідного звернення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 22 Закону №3543-XII, призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України – Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України – відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, – відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
За приписами частини 1 статті 26 Закону №3543-XII, відповідальність за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту та підприємств, установ і організацій покладається на відповідних керівників.
Повноваження міського голови визначені статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 42 вказаного Закону, сільський, селищний, міський голова, серед іншого:
забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;
організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;
здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;
видає розпорядження у межах своїх повноважень.
Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.
Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП, вказує на те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото – і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із частиною 3 статті 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем надано до суду наступні докази: Акт перевірки стану військового обліку та бронювання громадян України в Берегівській територіальній громаді від 2025 року; лист Берегівської міської ради Закарпатської області №3549/03-19 від 27.10.2025 року адресований до Берегівської районної військової адміністрації про прохання надати роз`яснення та методичну допомогу; лист Берегівської міської ради Закарпатської області №3549/03-19 від 27.1.2025 року адресований старостинським округам Берегівської міської територіальної громади щодо вжиття заходів та усунення недоліків встановлених Актом перевірки; Розпорядження №194 від 20.06.2024 року «Про призначення відповідальних осіб за ведення військового обліку та мобілізаційної роботи у старостинських округах Берегівської міської ТГ»; лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.11.2025 року; Розпорядження міського голови Берегівської міської ради №11 від 28 січня 2025 року «Про відповідальну особу за організацію та ведення військового обліку».
При цьому, судом встановлено, що в Акті перевірки стану військового обліку та бронювання громадян України в Берегівській територіальній громаді зазначено про необхідність організації усунення недоліків щодо ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів; в термін до 20.10.2025 року привести стан справ з питань військового обліку у відповідність до вимог постанови КМУ від 30.12.2022 року №1487; в термін до 31.10.2025 року проінформувати Берегівську районну військову адміністрацію та ІНФОРМАЦІЯ_3 про усунення недоліків та вжиті заходи; голові Берегівської територіальної громади довести результати перевірки до підпорядкованого персоналу, з метою недопущеного повторення вищевказаних недоліків; з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення направити до ІНФОРМАЦІЯ_2 старост сіл Кідьош, Бене, Мужієво, Оросієво та Четфолво, а також за відсутність здійснення контролю за організацією та веденням військового обліку та неналежне виконання розпорядження міського голови від 27.01.2025 року №44 – заступника міського голови та начальника відділу оборонно-мобілізаційної, режимно-секретної роботи запобігання та виявлення корупції міської ради (а.с. 17).
Разом з цим, матеріали справи не містять достатніх доказів щодо доведення чи спростування вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП позивачем ОСОБА_1 .. Позаяк, учасниками справи не надано до суду належних та допустимих доказів щодо виконання чи невиконання рекомендацій з метою усунення порушень за ведення військового обліку та мобілізаційної роботи зазначених в Акті перевірки стану військового обліку та бронювання громадян України в Берегівській територіальній громаді від 2025 року.
Зокрема, матеріали справи не містять відомостей щодо вжиття сторонами заходів для встановлення виконання рекомендацій відповідача на усунення порушень за ведення військового обліку та мобілізаційної роботи.
Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає за можливе на підставі наявних у справі документів встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог та заперечень відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, наведена норма закону вказує на те, що повноваження суду обмежуються наведеним переліком, який є вичерпний та не передбачає права визнавати протиправними дії відповідного суб`єкта владних повноважень.
Оскільки позивачем була поставлена вимога про скасування постанови та закриття провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, однак з наявних матеріалів справи суду не надається за можливе встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог та заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), тому позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лешанич Л.В., слід задовольнити частково.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 9, ч. 2 ст. 77, ст.ст. 241, 242, 246, 286 КАС України, ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в особі представника адвоката Лешанич Лесі Вікторівни (м. Ужгород, вул. І.Франка, буд. 1В, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування постанови № 891/2025 від 15.12.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 59493,00 гривень та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення – задовольнити частково.
Скасувати постанову № 891/2025 від 15.12.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 59493,00 гривень та надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 25 копійок.
Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.  

Суддя  	Віталій МИХАЙЛИШИН