РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/1647/25
Провадження № 2/293/207/2026

02 березня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді Проценко Л.Й.
за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1  та ОСОБА_2 до Черняхівської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування
ВСТАНОВИВ:
І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ
29.12.2025 адвокат Врублевський М.М., який діє в інтересах позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі ордеру на надання правової допомоги серії АМ № 1056885 від 29.12.2025, звернувся до суду з позовом, за змістом якого просить визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на земельну частку пай члена КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі на кожного.
В обґрунтування позову позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Свидя, Житомирського (раніше Черняхівського) району Житомирської області померла їх мати – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай), що розташована на території Видиборського старостинського округу Черняхівської селищної ради Житомирської області. Позивачі фактично прийняли спадщину після смерті матері, оскільки були зареєстровані та проживали за однією адресою. Для оформлення спадкових прав на земельну ділянку позивачі звернулись до нотаріуса, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу - сертифікату на земельну частку (пай). 
Позивачі вказують, що їх мати – ОСОБА_3 за життя була членом КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, включена у список-додаток до державного акту на право колективної власності та до документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області і мала право на земельну частку (пай) члена КСП «Дружба».
Згідно довідки відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеоакадастру у Житомирській області ОСОБА_3 була включена у список за №818 громадян-членів КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, які мають право на земельну частку (пай) і їй видано правовстановлюючий документ – сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0313768 на ім`я ОСОБА_3 . Однак, оригінал правовстановлюючого документу у позивачів відсутній.
В зв`язку з цим, позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
30.12.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 11:30 год. 03.02.2026. Суд також постановив витребувати у державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області копію спадкової справи, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , якщо така заведена (а.с.29).
08.01.2026 Черняхівська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилася (а.с.36).
03.02.2026 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. Представник позивачів – адвокат Врублевський М.М. 02.02.2026 подав до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати у відсутності позивачів та їх представника. Позовні вимоги просить задовольнити (а.с.38). Представник відповідача – Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області також подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Черняхівської селищної ради. Щодо рішення покладається на розсуд суду. Відзив на позов не подав (а.с.37).
03.02.2026 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив цивільну справу до судового розгляду по суті на 11:30 год. 02.03.2026 (а.с.40).
02.03.2026 сторони в судове засідання не з`явились. У матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у відсутності позивачів. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.38,43).
У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
В силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
02.03.2026 суд ухвалив вступу та резолютивну частини рішення.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Свидя Черняхівського району Житомирської області померла ОСОБА_4 (а.с.7).
Свідоцтва про народження позивачів – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 свідчать про те, що вони є рідними братами. Їх матір`ю є ОСОБА_5 (а.с.8,9).
Відповідно до експертного висновку українського бюро лінгвістичних експертиз №056/1170-m від 23.07.2025 особові імена ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є ідентичними (а.с.14).
Згідно довідки Видиборського старостинського округу Черняхівської селищної ради Житомирського району Житомирської області №92 від 18.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою за шість місяців до дня її смерті, на день смерті та в шестимісячний термін після смерті були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).
Із повідомлення відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеоакадастру у Житомирській області та копії списків ОСОБА_3 включена за №818 у «Список членів реформованого КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області на виготовлення державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай)» та за №711 в «Список членів реформованого КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області на виготовлення державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай)», які входять до складу Проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації територій ї земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель реформованого КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області.
В «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Черняхівською районною державною адміністрацією» по Видиборській сільській раді на ОСОБА_3 за №742 від 17.03.2000 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0313768. У графі книги «Підпис власника сертифіката на земельну частку (ай)» наявний підпис про отримання (а.с.13,15,16). 
Із повідомлення Черняхівської державної нотаріальної контори №791/01-16 від 31.12.2025 вбачається, що спадкова справа відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась (а.с.36).
ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Пунктом 1 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року передбачено, що Цивільний кодекс України набирає чинності з 01 січня 2004 року.
Відповідно до п.5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений у ст. 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР).
Відповідно до ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини.
Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Згідно з ч.1 ст.548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини від умовою або з застереженням.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.
Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.
Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17.
Даний спір виник у зв`язку із неможливістю позивачів отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу – сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця – ОСОБА_3 .
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
Згідно п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину після смерті матері – ОСОБА_3 відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР 1963, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_3 за життя була членом КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області і отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0313768. Однак, оригінал сертифікату у позивачів відсутній у зв`язку з чим, вони позбавлені можливості оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Враховуючи вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачів в повному обсязі та визнати за ними право власності на земельну частку пай члена КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі на кожного.
V. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ПРО СУДОВІ ВИТРАТИ
Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивачів не порушені та позивачі не просить стягнути з відповідача понесені ними судові витрати, суд залишає їх за ними та не стягує з відповідача.
Керуючись ст.ст. 4,13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1  та ОСОБА_2 право на земельну частку пай члена КСП «Дружба» Видиборської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі на кожного.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Відомості про сторін по справі.
Позивачі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , 
Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач:
Черняхівська селищна рада Житомирського району Житомирської області.
Код ЄДРПОУ: 04344156.
Місце знаходження: вул.Майдан Рад, 1, с-ще Черняхів, Житомирський район, Житомирська область, 12301.

Повне рішення складене та підписане 13.03.2026.

Головуюча суддя 	Людмила ПРОЦЕНКО