Справа № 698/223/26
Провадження № 2-о/698/21/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 квітня 2026 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Лазаренка В.В.,
за участю секретаря судового засідання – Триліс Я.О., 
представника заявниці – адвоката Замковенка В.М.,
заявниці – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Калинопільська селищна рада Звенигородського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання, 

ВСТАНОВИВ:

18.03.2026 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Замковенка В.М. звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з липня 2010 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є родичами, а саме він був їй рідним батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01.04.1974 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 13.06.1993 року. ЇЇ батько був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, у зв`язку із похилим віком та поганим станом здоров`я, її батько потребував стороннього догляду, тому в період з липня 2010 року і по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони фактично проживали разом однією сімєю за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті рідного батька 10.03.2026 року вона звернулася до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. для оформлення своїх спадкових прав, однак постановою від 10.03.2026 року нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Оскільки в позасудовому порядку заявниця не може підтвердити факт постійного її проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона вимушена звернутися для вирішення даного питання до суду.
Ухвалою суду від 19.03.2026 року у справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 08.04.2026 року.
Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.
Заінтересована особа Калинопільська селищна рада у судове засідання свого представника не направила. До суду надали заяву, відповідно до якої просять розгляд справи проводити без участі їх представника за наявними матеріалами справи.
Суд, вислухавши пояснення заявниці та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного провадження в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
За змістом ч.ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином, ч. 3 ст. 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
У постанові Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 204/2707/19 зроблено висновок про те, що положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Верховного Суду від 04.11.2024 року у справі № 504/3606/14-ц).
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до змісту заяви ОСОБА_1 , вона постійно проживала однією сім`єю із своїм рідним батьком ОСОБА_2 з липня 2010 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 01.04.1974 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_4 . 
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_2 від 13.06.1993 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб 13.06.1993 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .
Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 від 26.06.2002 року ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Катеринопіль Катеринопільського району Черкаської області.
Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 від 23.04.2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 смт Катеринопіль Катеринопільського району Черкаської області.
Відповідно до довідки № 43/02-65 від 23.02.2026 року виданої виконавчим комітетом Калинопільської селищної ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до дня смерті. На день смерті ОСОБА_2 в житловому будинку інших осіб не зареєстровано.
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2026/002676955 від 19.02.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 19.03.1992 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. від 10.03.2026 року відмовлено ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири, що розташована в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини. 
Факт постійного проживання заявниці з рідним батьком ОСОБА_2 , однією сім`єю з липня 2010 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , с-ще ОСОБА_7 , також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..
Зокрема, свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою ОСОБА_1 та пояснила суду, що ОСОБА_2 є батьком заявниці та проживав по АДРЕСА_1 . Дружина ОСОБА_2 померла десь в 2002 році. У зв`язку із похилим віком та поганим станом здоров`я батька, ОСОБА_1 із своїм чоловіком проживали разом з ОСОБА_2 та доглядала за ним з 2010 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька ОСОБА_1 постійно тут проживала. 
Свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою ОСОБА_1 , суду пояснила, що з 2010 року ОСОБА_2 проживав по АДРЕСА_1 , в с-щі ОСОБА_10 разом з донькою ОСОБА_1 і зятем. Дружина ОСОБА_2 померла давно, десь в 2002 році. А в 2010 році він переїхав до своєї доньки і проживав до дня смерті разом з її сім`єю.
За правилом ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у сукупності, з урахуванням показів свідка, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, оскільки заявниця довела факт постійного її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки встановлення факту постійного її проживання з рідним батьком ОСОБА_2 , однією сім`єю з липня 2010 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно заявниці для подальшого оформлення її спадкових прав у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 76-81, 89, 95, 263-265, 293, 315 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Калинопільська селищна рада Звенигородського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання – задовольнити. 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з липня 2010 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , с-ще Калинопіль.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.В. Лазаренко