ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/1927/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,
за участю представників:
від Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба – Курлейко О.С.,
від Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" – Анісімов В.В.,
розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба
на рішення Господарського суду Одеської області від 02.12.2025, прийняте суддею Деркач Т.Г., м. Одеса, повний текст складено 04.12.2025,
у справі №916/1927/25
за позовом: Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба
до відповідача: Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО"
про стягнення 559 281,13 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 р. Фермерське господарство "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба звернулося з позовом до Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 559281,13 грн, з яких: 471967,20 грн – основний борг та 87313,93 грн – пеня.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором про нестандартне приєднання "під ключ" до електричних систем розподілу №1189274/89509 від 24.06.2021.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 21.05.2025 відкрито провадження у справі №916/1927/25.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.12.2025 у справі №916/1927/25 (суддя Деркач Т.Г.) відмовлено у задоволенні позову; судові витрати зі сплати судового збору покладено на Фермерське господарство "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба.
Судове рішення мотивоване недоведеністю позивачем факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про нестандартне приєднання "під ключ" до електричних систем розподілу №1189274/89509 від 24.06.2021, що зумовило відсутність підстав для стягнення з Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" суми попередньої оплати та штрафних санкцій.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Фермерське господарство "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.12.2025 у справі №916/1927/25 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Зокрема, скаржник наголошує на безпідставному неврахуванні місцевим господарським судом під час розгляду цієї справи недобросовісної та суперечливої поведінки Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО", яке подало до Господарського суду Одеської області докази, які до цього не були надані на численні адвокатські запити представників позивача з посиланнями на їх відсутність, а також 4 рази зверталося до Державної інспекції архітектури та містобудування України щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, за результатами чого відповідні заяви і документи поверталися відповідачеві на доопрацювання, після чого останній помилково обґрунтовував свою правову позицію у даній справі твердженнями про відсутність потреби у реєстрації вищенаведеного повідомлення внаслідок проведення ним реконструкції замість нового будівництва. Водночас апелянт звертає увагу на відсутність розробленої, підписаної та зареєстрованої в електронній системі проектної документації, а також на те, що між сторонами було укладено договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ", умовами якого розроблення робочого проекту покладено на відповідача, у той час як погодження такого проекту з позивачем не вимагалося і фактично не відбулося. Крім того, скаржник зазначає про неприпустимість покладення судом першої інстанції в основу висновку щодо належного виконання відповідачем своїх зобов`язань припущень про наявність на місцевості об`єктів, які схожі на електроопори; про відсутність у матеріалах справи доказів направлення позивачеві повідомлення про надані послуги приєднання засобами поштового зв`язку, а також про прострочення виконання Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" своїх зобов`язань, що є підставою для нарахування останньому штрафних санкцій.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 25.12.2025 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а також встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 09.01.2026.
В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 задоволено клопотання Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" б/н від 30.12.2025 (вх.№5317/25 від 30.12.2025) про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу; продовжено Акціонерному товариству "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба на рішення Господарського суду Одеської області від 02.12.2025 у справі №916/1927/25 до 23.01.2026 (включно); вирішено розглянути вищенаведену апеляційну скаргу поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 11.03.2026 об 11:30.
З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні, яке проведено 11.03.2026, шляхом постановлення протокольної ухвали було оголошено перерву до 12:30 год 12.03.2026.
Крім того, протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 залишено без розгляду відзив Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" на апеляційну скаргу б/н від 09.03.2026 (вх.№5209/25/Д2 від 09.03.2026) внаслідок подання останнього відповідачем з пропуском процесуального строку, продовженого ухвалою суду від 14.01.2026.
У судовому засіданні 12.03.2026, проведеному в режимі відеоконференції, представник Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба підтримав апеляційну скаргу; представник Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" висловив заперечення проти її задоволення.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
15.06.2021 Фермерське господарство "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба ("Замовник") уклало з відповідачем ("Виконавець") договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ" шляхом підписання заяви про приєднання електроустановки певної потужності до типового договору (вх.№12/029127 від 15.06.2021), в якій зазначено відомості про Замовника, характеристики об`єкта Замовника та вихідні дані щодо параметрів електроустановок Замовника, а також з-поміж способів надання Виконавцем повідомлення про надання послуг з приєднання обрано надсилання останнього поштою за вказаною у цій заяві адресою для листування.
Відповідно до пункту 1.1 типового договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ" (далі – типовий договір) цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови приєднання замовника до електричних мереж оператора системи розподілу. Цей договір укладається між оператором системи розподілу ("Виконавець") та замовником послуг з приєднання до електричних мереж ("Замовник") з урахуванням статей 630, 633, 634 Цивільного кодексу України шляхом подання заяви про приєднання електроустановки певної потужності відповідно до умов Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №310 від 14.03.2018 (далі – Кодекс).
За цим договором Виконавець забезпечує надання послуги з приєднання електроустановок об`єкта Замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта Замовника від точки забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проєктної документації та здійснює підключення електроустановок об`єкта Замовника до електричних мереж системи розподілу на умовах цього договору. Замовник оплачує Виконавцю вартість приєднання до електричних мереж системи розподілу на умовах цього договору (пункти 2.1, 2.2 типового договору).
В силу пункту 3.1 типового договору Виконавець послуг зобов`язаний: надати Замовнику розрахунок вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунок на сплату плати за приєднання (підпункт 3.1.1); надати технічні умови (підпункт 3.1.2); розпочати приєднання об`єкта (електроустановок) Замовника до електричних мереж системи розподілу після оплати Замовником послуги з приєднання відповідно до вимог цього договору (підпункт 3.1.3); забезпечити в установленому порядку приєднання (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) об`єкта (електроустановок) Замовника до електричних мереж системи розподілу у строки, встановлені Кодексом (підпункт 3.1.4); здійснити первинне підключення електроустановок Замовника з метою проведення випробувань електрообладнання схеми зовнішнього електрозабезпечення електроустановок Замовника та підключити електроустановки Замовника до електричних мереж системи розподілу після повної (стовідсоткової) оплати послуги з приєднання впродовж 5 робочих днів після отримання заяви Замовника або впродовж 10 робочих днів, якщо підключення потребує припинення електропостачання інших користувачів, після виконання сторонами умов цього договору та укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (або внесення змін до діючих договорів) (підпункт 3.1.5).
За умовами пункту 4.1 типового договору Замовник сплачує попередню оплату за приєднання на поточний рахунок Виконавця в такому порядку: оплата в розмірі 50 відсотків від визначеної складової плати за приєднання потужності упродовж 20 робочих днів починаючи з наступного робочого дня від дати отримання технічних умов, розрахунку вартості плати за приєднання до електричних мереж та рахунку на сплату плати за приєднання; оплата в розмірі 40 відсотків від складової плати за приєднання потужності та оплата 90 відсотків від визначеної вартості лінійної частини приєднання упродовж 5 робочих днів починаючи з наступного робочого дня від дати узгодження з усіма заінтересованими сторонами розробленої Виконавцем послуг проєктної документації; остаточний розрахунок плати упродовж 5 робочих днів починаючи з наступного робочого дня після надання послуги з приєднання, що підтверджується повідомленням про надання послуги з приєднання. 
Згідно з пунктом 5.3 типового договору за порушення строків виконання зобов`язань за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості послуги з приєднання за кожний день прострочення. У разі порушення Виконавцем послуг умов зобов`язання щодо строків надання послуги з приєднання, зокрема, у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим договором, більше ніж на 120 календарних днів Виконавець послуг зобов`язаний повернути Замовнику кошти, отримані як попередня оплата (у розмірі 100 відсотків плати, визначеної пунктом 4.1 цього договору) (крім випадків, визначених Кодексом).
Положеннями пункту 6.1 типового договору передбачено, що факт надання послуги з приєднання підтверджується наданим ОСР Замовнику відповідно до пункту 4.8.2 глави 4.8 розділу IV Кодексу повідомленням про надання послуг з приєднання. Повідомлення про надання послуги з приєднання надається Замовнику ОСР не пізніше ніж на третій робочий день після завершення будівельно-монтажних робіт та/або подання робочої напруги та проведення випробувань електрообладнання Замовника або обладнання зовнішнього електрозабезпечення Замовника.
Цей договір набирає чинності з дати подання належним чином оформленої заяви про приєднання та документів, що додаються до неї, і діє до закінчення строку надання послуги з приєднання, визначеного Кодексом (пункт 8.1 типового договору).
24.06.2021 Фермерське господарство "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба звернулося до відповідача з заявою про продовження підготовки технічних умов з метою усунення зауважень.
06.07.2021 Голопристанське відділення Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" видало технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок ТУ 0001950607211210120000001 щодо бази Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба за адресою: Голопристанський р-н, с. Чулаківка, вул. Дорожна, буд. 1-А. У вказаних технічних умовах вказано, що надання послуг передбачає, зокрема, встановлення додаткової опори в створі опор №4 та №5 ПЛ-10кВ відпайки на КТП-10/0,4кВ №360Л-55ПС-150/35/10кВ "Чулаковська", а також будівництво ПЛ-10кВ від додаткової опори в створі опор №4 та №5 ПЛ-10кВ відпайки на КТП-10/0,4кВ №360Л-55ПС-150/35/10кВ "Чулаковська" до межі земельної ділянки замовника з встановленням комутаційного апарату (роз`єднувача) на кінцевій опорі.
13.07.2021 позивач в якості частини попередньої оплати за укладеним між сторонами договором перерахував на користь Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" грошові кошти у сумі 223020 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №5709 від 13.07.2021.
02.08.2021 Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" звернулося до голови Чулаківської ОТГ з клопотанням №37/11-056886 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на час реконструкції ПЛ-10 кВ від Л-55 (інв. 003978) строком на 49 років загальною орієнтовною площею 0,0008 га, розташованої за адресою: Голопристанський р-н, с. Чулаківка, вул. Дорожна, буд. 1-А, у межах договору, укладеного з Фермерським господарством "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба.
Рішенням Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №368 від 28.09.2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду Акціонерному товариству "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" загальною площею 0,0008 га для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування опори №4п1 і для будівництва та обслуговування опори №4п2, а також передано в оренду земельні ділянки терміном на 49 років (кадастровий номер 6522386000:002:001:1237 площею 0,0004 га та кадастровий номер 6522386000:02:001:1254 площею 0,0004 га) за адресою: Голопристанський район, с. Чулаківка, по вул. Дорожній.
В подальшому рішенням Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №375 від 11.10.2021 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки вищенаведених земельних ділянок.
Відповідач неодноразово направляв Фермерському господарству "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба листи-повідомлення щодо перебігу процесу виконання робіт з відведення земельної ділянки (зокрема, №37/11-056887 від 02.08.2021, №37/11-065991 від 01.09.2021, №37/11-079441 від 01.10.2021, №33/13-087571 від 29.10.2021, №33/13-091297 від 12.11.2021).
03.11.2021 між Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області та Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" було укладено договір оренди земельних ділянок площею 0,0008 га (кадастровий номер 6522386000:002:001:1237 площею 0,0004 га та кадастровий номер 6522386000:02:001:1254 площею 0,0004 га) за адресою: Голопристанський район, с. Чулаківка, по вул. Дорожній для будівництва та обслуговування опор №4п1 та №4п2.
Право оренди землі на підставі зазначеного вище договору зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчать витяги №283390248 від 08.11.2021 та №283235808 від 05.11.2021.
16.11.2021 відповідач виставив Фермерському господарству "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба рахунок №1189274 на оплату коштів за договором про приєднання електроустановки до електричних мереж у сумі 248947,20 грн.
Вказаний рахунок позивач оплатив у повному обсязі згідно з платіжною інструкцією №1604 від 26.11.2021.
25.12.2024 представник позивача звернувся до Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" з адвокатським запитом №120, в якому просив надати копії договору про приєднання до електричних мереж електроустановок, а також технічних документів, складених на виконання договору, та акт звіряння взаєморозрахунків.
У відповіді Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" №01-000117 від 08.01.2025, наданій на вказаний адвокатський запит, повідомлено позивача, що, з огляду на відсутність звернення Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба з вимогою про оформлення письмового договору, примірник такого договору у паперовій формі у відповідача відсутній.
13.01.2025 представник позивача надіслав Акціонерному товариству "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" адвокатський запит №1 щодо надання належних засвідчених копій заяви Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба про приєднання до електричних мереж електроустановок певної потужності до типового договору, на підставі якого укладено договір; технічних умов нестандартного приєднання; розрахунку вартості послуг; проєктно-кошторисної документації на зовнішнє електропостачання об`єкта від точки забезпечення потужності до точки приєднання, а також підтвердження виконання комплексу будівельно-монтажних робіт за договором; видаткових накладних на матеріали та обладнання для будівництва ПЛ-10 кВ, які підтверджують їх купівлю; бухгалтерських документів на переміщення матеріалів та обладнання; актів виконаних робіт щодо списання матеріалів, обладнання, транспортних витрат, заробітної плати тощо; проектної документації на зовнішнє електропостачання об`єкту, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, інших дозвільних документів.
За результатами опрацювання вищенаведеного адвокатського запиту відповідач надав відповідь №01/002281 від 20.02.2025, в якій вказав, що на підставі заяви Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба про приєднання до електричних мереж електроустановок певної потужності до типового договору було укладено відповідний договір, створено електронний кабінет, надано технічні умови, які внесені в "Електронний реєстр чинних технічних умов на приєднання" та разом з розрахунком та рахунком на оплату були отримані позивачем. Крім того, відповідач повідомив, що структурний підрозділ останнього на підставі технічних умов розробив проєктно-кошторисну документацію, якою передбачено встановлення додаткової опори №4п1 в створі опор №4-№5 ПЛ-10кВ відпайки на КТП-10/0,4 кВ "Чулаковська", встановлення проєктуємої опори №4п2 з комутаційним апаратом (роз`єднувачем) на межі земельної ділянки та будівництво відпайки на 10 кВ від проєктуємої опори №4п1 ПЛ-10кВ відпайки на КТП-10/0,4 кВ360 Л-55 ПС-150/35/10 кВ "Чулаковська" до проєктуємої на межі земельної ділянки замовника опори №4п2. Відповідач наголосив на тому, що будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи були виконані, а електричні мережі підготовлено до підключення 17.02.2022. Стосовно надання копій запитуваних документів, то Акціонерне товариство "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" у вказаному листі зазначило, що після деокупації м. Херсона та Херсонської області за результатами інвентаризації встановлено факт викрадення майна, у тому числі первинних документів та баз даних, внаслідок чого відповідач не зміг надати відповідні документи.
Відповідно до листа Державної інспекції архітектури та містобудування України №1115/03/18-25 від 03.03.2025, наданого у відповідь на адвокатський запит представника позивача, у Реєстрі будівельної діяльності міститься інформація про:
-повернуте Державною інспекцією архітектури та містобудування України на доопрацювання повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 23.02.2022 за реєстраційним номером ІУ051220223363 щодо об`єкта будівництва "Реконструкція ПЛ-10 кВ від ПС-150/35/10 "Чулаковська" фідер 55 від додаткової опори в створі №4-5 відпайки на кТп-10/0,4 кВ №360 з встановленням роз`єднувача на кінцевій опорі для забезпечення можливості приєднання об`єкта: база Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба за адресою: Голопристанський район, с. Чулаківка, вул. Дорожна, буд. 1-а. Замовник: Фермерське господарство "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба. Роботи виконуються в межах договору про приєднання №1189274/89509 від 24.06.2021";
-повернуте Державною інспекцією архітектури та містобудування України на доопрацювання повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 16.02.2022 за реєстраційним номером ІУ051220216479 щодо об`єкта будівництва "Реконструкція ПЛ-10 кВ від ПС-150/35/10 "Чулаковська" фідер 55 від додаткової опори в створі №4-5 відпайки на кТп-10/0,4 кВ №360 з встановленням роз`єднувача на кінцевій опорі для забезпечення можливості приєднання об`єкта: база Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба";
-повернуте Державною інспекцією архітектури та містобудування України на доопрацювання повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 03.02.2022 за реєстраційним номером ІУ051220203703 щодо об`єкта будівництва "Реконструкція ПЛ-10 кВ від ПС-150/35/10 "Чулаковська" фідер 55 від додаткової опори в створі №4-5 відпайки на кТп-10/0,4 кВ №360 з встановленням роз`єднувача на кінцевій опорі для забезпечення можливості приєднання об`єкта: база Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба за адресою: Голопристанський район, с. Чулаківка, вул. Дорожна, буд. 1-а. Замовник: Фермерське господарство "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба. Роботи виконуються в межах договору про приєднання №1189274/89509 від 24.06.2021", кадастровий номер 6522386000:02:001:1254;
-повернуте Державною інспекцією архітектури та містобудування України на доопрацювання повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 10.01.2022 за реєстраційним номером ІУ051220110992 щодо об`єкта будівництва "Реконструкція ПЛ-10 кВ від ПС-150/35/10 "Чулаковська" фідер 55 до додаткової опори в створі №4-5 відпайки на кТп-10/0,4 кВ №360 з встановленням роз`єднувача на кінцевій опорі для забезпечення можливості приєднання об`єкта: база Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба".
До вищенаведеної відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України №1115/03/18-25 від 03.03.2025 додано відповідні витяги з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, які підтверджують повернення на доопрацювання всіх поданих Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" повідомлень про початок виконання будівельних робіт.
10.04.2025 позивач направив Акціонерному товариству "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" заяву про відшкодування коштів та сплату пені за порушення строків надання послуги з приєднання.
У відповіді Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" №30/004791 від 30.04.2025, наданій на наведену вище заяву Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба, зазначено про факт втрати відповідачем документів, а також про належне і своєчасне (протягом 118 календарних днів) виконання відповідачем всіх необхідних робіт, що підтверджується повідомленням про надання позивачу послуги з приєднання.
У матеріалах справи також містяться копії:
-адресованого позивачеві повідомлення Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" про надання послуги з приєднання від 18.02.2022, підписане електронним підписом начальника департаменту проєктного управління Кічіянцом В.А., повноваження якого на підписання вказаного документа підтверджуються довіреністю та посадовою інструкцією;
-робочого проєкту "Реконструкція ПЛ-10 кВ від ПС-150/35/10 "Чулаковська" фідер 55 від додаткової опори в створі №4-5 відпайки на КТП-10/0,4 кВ №360 з встановленням роз`єднувача на кінцевій опорі для забезпечення можливості приєднання об`єкта: база Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба за адресою: Голопристанський р-н, с. Чулаківка, вул. Дорожна, буд. 1-А", який не містить підпису головного інженера; 
-наряду-завдання №5321993/39 від 17.02.2022; 
-видаткового ордеру Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" про відпуск матеріалів від 17.02.2022;
-акту приймання виконаних робіт з реконструкції, модернізації №1189274 від 17.02.2022;
-адресованих Службі безпеки України листів відповідача від 02.01.2023 та від 27.06.2022 щодо повідомлення про факти викрадення майна товариства, зокрема, персональних комп`ютерів та первинних документів за 2022 рік, та внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань;
-листа Служби безпеки України №71/22/1/109 від 31.01.2023 про повідомлення відповідача щодо здійснення досудового розслідування за вищенаведеними фактами.
-актів про пожежі на об`єктах відповідача від 22.08.2024, від 03.07.2024, 05.04.2023, від 12.05.2023 разом з матеріалами фотофіксації.
Предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення з Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" на користь Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба 471967,20 грн попередньої оплати за укладеним між сторонами договором про нестандартне приєднання "під ключ" до електричних систем розподілу №1189274/89509 від 24.06.2021 та 87313,93 грн пені, нарахованої у зв`язку з порушенням відповідачем строків надання послуги за вказаним договором.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався на недоведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором про нестандартне приєднання "під ключ" до електричних систем розподілу №1189274/89509 від 24.06.2021.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості з огляду на наступне.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини операторів систем розподілу, оператора системи передачі, користувачів системи розподілу та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок визначені Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №310 від 14.03.2018 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі – Кодекс систем розподілу).
Положеннями пункту 4.1.2 Кодексу систем розподілу унормовано, що послуга з нестандартного приєднання надається на підставі типового договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ" або з проєктуванням лінійної частини приєднання замовником, який є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за відповідною типовою формою, наведеною в додатку 2 до цього Кодексу.
Для зручності судом апеляційної інстанції було роздруковано та долучено до матеріалів справи договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ", що є додатком №2 до Кодексу систем розподілу, в редакції, що була чинною станом на день звернення позивача з заявою про приєднання електроустановки певної потужності до типового договору (15.06.2021).
Послуга з приєднання електроустановок замовника до системи розподілу є платною послугою та надається ОСР відповідно до умов договору про приєднання (пункт 4.1.9 Кодексу систем розподілу).
В силу пункту 4.3.3 Кодексу систем розподілу строк надання послуги з нестандартного приєднання "під ключ" становить не більше 230 календарних днів (у тому числі 30 днів для проєктування електричних мереж лінійної частини приєднання) – для замовників із заявленою до приєднання потужністю електроустановок від 160 кВт до 400 кВт (включно). Перебіг строку надання послуги з приєднання починається з дня, наступного за днем оплати замовником ОСР вартості послуги з приєднання до електричних мереж відповідно до умов договору про приєднання. 
Відповідно до пункту 4.6.1 Кодексу систем розподілу надання послуги з приєднання, а саме: виконання будівельно-монтажних робіт, здійснюється відповідно до проєктно-кошторисної документації.
У пунктах 4.7.3, 4.7.7 Кодексу систем розподілу закріплено, що після закінчення будівельних робіт перед прийманням в експлуатацію мають бути проведені випробування електрообладнання об`єкта (пускового комплексу). Вимоги до випробування електричного обладнання замовника зазначаються у договорі про приєднання. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється відповідно до чинних нормативних документів.
ОСР після завершення робіт з приєднання повідомляє замовника у спосіб, указаний у заяві про приєднання, про готовність власних мереж до підключення електроустановок замовника шляхом надання повідомлення про надання послуги з приєднання в частині зовнішнього електрозабезпечення. Зазначене повідомлення про надання послуги з приєднання є підставою для укладання замовником договорів (або внесення змін до діючих договорів) згідно з вимогами, встановленими на ринку електричної енергії. Повідомлення про надання послуги з приєднання має містити всі технічні заходи, які були виконані ОСР в частині вимог до його електроустановок, а також готовність мереж ОСР до підключення електроустановок об`єкта замовника (пункт 4.8.2 Кодексу систем розподілу).
Пунктом 4.8.5 Кодексу систем розподілу визначено, що фактом виконання зобов`язання ОСР з приєднання об`єкта замовника (будівництва електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності в точку приєднання) є факт подачі напруги в узгоджену точку приєднання та встановлення в точці приєднання ввідного пристрою із комутаційним апаратом (ввідним). Факт надання послуги з приєднання підтверджується наданим ОСР замовнику повідомленням про надання послуги з приєднання. Послуга з приєднання вважається наданою з дати надання ОСР замовнику повідомлення з урахуванням вимог пункту 4.8.2 глави 4.8 цього розділу.
Аналогічні умови надання послуги з нестандартного приєднання об`єкта замовника до електричних мереж системи розподілу "під ключ" відображені у типовому договорі, до якого приєднався позивач шляхом підписання відповідної заяви (договір №1189274/89509 від 24.06.2021), у зв`язку з чим між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини відповідно до статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України.
У правовідносинах з надання послуги з нестандартного приєднання до електричних мереж завершення виконання оператором системи розподілу своїх зобов`язань пов`язується не лише з виконанням певних технічних заходів, а з настанням визначеного нормативними актами юридичного факту – оформленням та направленням замовнику повідомлення про надання послуги з приєднання. Надання такого повідомлення не має суто формального характеру, оскільки воно підтверджує виконання оператором системи розподілу всього комплексу технічних заходів, передбачених договором та нормативними актами у сфері енергетики, а також засвідчує готовність електричних мереж до підключення електроустановок замовника. Тобто повідомлення про надання послуги з приєднання має не лише інформаційний характер, а виконує правоутворюючу та доказову функцію у відповідних правовідносинах. За відсутності належних доказів направлення такого повідомлення замовнику у визначений договором спосіб відсутні правові підстави вважати послугу з приєднання наданою.
Загальні правила надання послуг визначені, зокрема, Цивільним кодексом України, статтею 901 якого (що міститься в главі 63 "Послуги. Загальні положення" розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право") передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Загальне правило статті 903 Цивільного кодексу України передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання, тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Укладаючи договір сторони останнього мають право очікувати на те, що все, що обумовлено укладеним між ними правочином, буде виконано контрагентом зацікавленої сторони. Зазначене випливає з норми статті 629 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також відповідає загальноприйнятому принципу pacta sunt servanda.
Колегія суддів зазначає, що, виходячи з пунктів 4.8.2, 4.8.5 Кодексу систем розподілу та пункту 6.1 договору №1189274/89509 від 24.06.2021, послуга з приєднання вважається належним чином наданою Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" з дати надання останнім позивачеві повідомлення про надання послуги з приєднання шляхом його надсилання поштою за адресою для листування з Фермерським господарством "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба, оскільки саме такий спосіб повідомлення конкретно визначений у заяві про приєднання електроустановки певної потужності до типового договору (вх.№12/029127 від 15.06.2021), внаслідок чого він став обов`язковим для відповідача без допущення дискреції ОСР щодо можливості направлення такого повідомлення іншими каналами зв`язку (зокрема, через особистий електронний кабінет або в інший спосіб).
У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.
Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем до місцевого господарського суду не подано жодного належного доказу на підтвердження направлення позивачеві засобами поштового зв`язку за вказаною ним адресою для листування відповідного повідомлення про надання послуги з приєднання, у зв`язку з чим у розумінні чинного законодавства така послуга не може вважатися наданою замовнику. За твердженням відповідача, таке повідомлення направлялось ним поштою позивачеві, проте після деокупації частина документів була втрачена. Зазначене твердження є сумнівним, враховуючи наступне.
Зокрема, апеляційним господарським судом враховується, що в силу пункту 6.1 договору №1189274/89509 від 24.06.2021 обов`язковою передумовою для надання повідомлення, а відтак і передумовою належного надання відповідної послуги з приєднання, є подання робочої напруги після завершення будівельно-монтажних робіт та проведення випробувань електрообладнання Замовника або обладнання зовнішнього електрозабезпечення Замовника, між тим доказів проведення таких випробувань до місцевого господарського суду також не подано. Більше того, у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, яке відбулося 11.03.2026, представник відповідача на запитання суду повідомив про те, що зазначені вище випробування Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" не проводилися. Заперечує проведення таких випробувань і позивач. Вказане беззаперечно свідчить про те, що послуга з приєднання виконавцем не була надана.
Окремо слід наголосити на тому, що за умовами пункту 4.6.1 Кодексу систем розподілу надання послуги з приєднання здійснюється відповідно до проєктно-кошторисної документації, однак наданий відповідачем до Господарського суду Одеської області робочий проєкт "Реконструкція ПЛ-10 кВ від ПС-150/35/10 "Чулаковська" фідер 55 від додаткової опори в створі №4-5 відпайки на КТП-10/0,4 кВ №360 з встановленням роз`єднувача на кінцевій опорі для забезпечення можливості приєднання об`єкта: база Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба за адресою: Голопристанський р-н, с. Чулаківка, вул. Дорожна, буд. 1-А" не є оформленим належним чином, адже не містить підпису головного інженера.
Водночас згідно з інформацією, відображеною у листі Державної інспекції архітектури та містобудування України №1115/03/18-25 від 03.03.2025, на виконання договору №1189274/89509 від 24.06.2021 відповідач 4 рази подавав заяву про реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт і всі ці рази вказаний уповноважений орган повертав відповідні документи на доопрацювання. В усіх рішеннях Державної інспекції архітектури та містобудування України про повернення документів на доопрацювання причиною відмови у прийнятті та реєстрації повідомлення зазначено відсутність у повідомленні відомостей про проектну документацію та необхідність внесення у проектну документацію техніко-економічних показників.
Зокрема, проектна документація за договором №1189274/89509 від 24.06.2021 останній раз була повернута на доопрацювання 21.02.2022, чим спростовуються твердження відповідача про надання позивачеві замовленої послуги з приєднання 18.02.2022 (дата повідомлення, наданого Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" до суду), адже надання відповідної послуги за відсутності належним чином оформленої проєктно-кошторисної документації не допускається.
При цьому непослідовною та суперечливою є поведінка відповідача, який спочатку 4 рази звертався до уповноваженого органу архітектурно-будівельного контролю за реєстрацією повідомлення про початок виконання будівельних робіт на виконання частини першої статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а в подальшому після отримання 4 відмов з підстав наявності недоліків проектної документації зазначив про те, що реєстрація такого повідомлення не є необхідною.
Докази прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у матеріалах справи також відсутні.
Посилання місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні на те, що згідно з матеріалами зйомок у програмі "Google Планета Земля" (Google Earth), які є неякісними, станом на червень 2022 року на земельній ділянці, зазначеній у кадастровому плані, зображені якісь об`єкти, які можуть бути схожі на встановлені електроопори, апеляційним господарським судом оцінюються критично, оскільки відповідні твердження Господарського суду Одеської області фактично ґрунтуються на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу судового акту.
Надані відповідачем до суду першої інстанції копії наряду-завдання №5321993/39 від 17.02.2022, видаткового ордеру про відпуск матеріалів від 17.02.2022 та акту приймання виконаних робіт з реконструкції, модернізації №1189274 від 17.02.2022 не є належними доказами здійснення Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" робіт на виконання договору №1189274/89509 від 24.06.2021, оскільки складені останнім в односторонньому порядку і достовірність внесених до них відомостей нічим не підтверджена, між тим документи, складені стороною спору в односторонньому порядку, можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами та не мають наперед встановленої доказової сили.
Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає про недоведеність за допомогою належних та допустимих доказів факту надання Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" замовленої позивачем послуги з нестандартного приєднання на підставі типового договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу "під ключ", що, з урахуванням положень пункту 5.3 укладеного між сторонами договору №1189274/89509 від 24.06.2021, є підставою для повернення Фермерському господарству "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба всієї суми перерахованої останнім на користь відповідача попередньої оплати.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" на користь Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба 471967,20 грн заборгованості у вигляді неповернутих коштів попередньої оплати (223020 грн згідно з платіжною інструкцією №5709 від 13.07.2021 та 248947,20 грн згідно з платіжною інструкцією №1604 від 26.11.2021).
Щодо позовних вимог про стягнення 87313,93 грн пені, нарахованої у зв`язку з порушенням відповідачем строків надання послуги за договором №1189274/89509 від 24.06.2021, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
За умовами приписів статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з пунктом 5.3 договору №1189274/89509 від 24.06.2021 за порушення строків виконання зобов`язань за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості послуги з приєднання за кожний день прострочення.
Відповідно до заяви Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба про приєднання до типового договору (вх.№12/029127 від 15.06.2021) замовлена позивачем до приєднання потужність становила 300 кВт, у зв`язку з чим згідно з пунктом 4.3.3 Кодексу систем розподілу строк надання послуги з нестандартного приєднання "під ключ" становить не більше 230 календарних днів (у тому числі 30 днів для проєктування електричних мереж лінійної частини приєднання), починаючи з дня, наступного за днем оплати замовником ОСР вартості послуги з приєднання до електричних мереж відповідно до умов договору про приєднання. 
Проте, як зазначалося вище, докази надання відповідачем замовленої позивачем послуги з нестандартного приєднання "під ключ" у матеріалах справи відсутні, що, з огляду на сплив вищенаведеного 230-денного строку, свідчить про прострочення виконання Акціонерним товариством "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" своїх зобов`язань.
Разом з тим, відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа відповідає за порушення зобов`язання лише за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.
Саме наявність вини є тим критерієм, який дозволяє відмежувати випадки відповідальності за неналежне виконання зобов`язання від ситуацій, коли порушення зумовлене обставинами, що об`єктивно не залежать від поведінки сторони. Відтак сам по собі факт невиконання або прострочення виконання зобов`язання не є безумовною підставою для застосування штрафних санкцій, оскільки для притягнення особи до відповідальності необхідним є також встановлення її винної поведінки.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що у разі встановлення обставин, які свідчать про відсутність реальної можливості виконати зобов`язання з причин, що не залежать від волі боржника, застосування до нього штрафних санкцій суперечить правовій природі цивільно-правової відповідальності.
Колегією суддів враховується, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в межах розгляду справи №908/1162/23 досліджувала питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1364 від 06.12.2022 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією".
Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (№1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).
Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №908/1162/23, зокрема, виснувала, що Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану" №2764-ІХ від 16.11.2022 частину третю статті 1 вказаного Закону №1207-VII було викладено у редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Чинна редакція цієї норми (відповідно до змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" №3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.
З 07.05.2022 ні пункт 7 частини першої статті 11, ні пункт 1 частини третьої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України – РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Відповідно до регулювання, запровадженого Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" №2217-ІХ від 21.04.2022, правовий статус тимчасово окупованої території РФ у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема, і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
З огляду на викладене, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, про поширення положень статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Відтак об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі №908/1162/23 про відмову у задоволенні позову, зазначила про те, що факт тимчасової окупації є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у відповідному судовому провадженні.
Суд апеляційної інстанції в силу положень частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує зазначені вище висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, оскільки правовідносини у даній справі та у справі №908/1162/23 є подібними за змістовим критерієм.
Як зазначалося вище, умовами договору №1189274/89509 від 24.06.2021 передбачалося надання відповідачем послуги з нестандартного приєднання "під ключ" на території села Чулаківка (центр Чулаківської сільської громади колишнього Голопристанського району (нині – Скадовського району) Херсонської області).
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України №309 від 22.12.2022 вся територія Скадовського району є тимчасово окупованою з 24.02.2022 і по теперішній час.
Поряд з цим, позивачем у даній справі заявлено до стягнення пеню, яка нарахована за період з 14.07.2022 по 14.01.2023, оскільки більша частина періоду виконання відповідачем своїх зобов`язань припала на час, коли відповідна територія вже знаходилася під окупацією і, як наслідок, прострочення Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" теж припало на час окупації, протягом якої надання послуги було законодавчо унеможливлене.
Згідно зі статтею 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.
В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.
Отже, відповідач не мав права здійснювати господарську діяльність щодо надання позивачеві послуги з нестандартного приєднання "під ключ" на тимчасово окупованій території у період, починаючи з 24.02.2022, що виключає вину останнього у простроченні виконання своїх зобов`язань та, відповідно, унеможливлює стягнення з нього штрафних санкцій за несвоєчасність надання Фермерському господарству "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба вищенаведеної послуги, тим більше, що порушення строків надання послуги було зумовлено обставинами, які виникли незалежно від волі відповідача та перебували поза межами його господарського контролю (він був позбавлений можливості забезпечити безпечний доступ персоналу до об`єктів електромереж, організувати доставку обладнання та матеріалів, а також здійснювати необхідні технічні роботи, при цьому обставини такого характеру не могли бути усунені шляхом вжиття звичайних організаційних або господарських заходів).
Крім того, відповідно до статей 3, 13 та 509 Цивільного кодексу України цивільні правовідносини ґрунтуються на принципах справедливості, добросовісності та розумності, які мають враховуватися судом при вирішенні спорів щодо застосування заходів відповідальності.
Застосування штрафних санкцій має на меті стимулювання належного виконання зобов`язань та компенсацію негативних наслідків їх порушення, однак такі санкції не можуть використовуватися як інструмент покладення на сторону ризиків, що виникли внаслідок надзвичайних та непередбачуваних обставин, які не залежать від її поведінки. У протилежному випадку відповідальність набувала б карального характеру, що суперечить природі цивільно-правових санкцій та загальним засадам приватного права.
Тобто цивільно-правова відповідальність не може ґрунтуватися на принципі абсолютного покладення ризику на одну зі сторін зобов`язання у випадках, коли порушення спричинене надзвичайними та непередбачуваними обставинами, які перебувають поза межами контролю сторін. Покладення на відповідача обов`язку сплачувати штрафні санкції за таких умов фактично означало б покладення на нього негативних наслідків подій, що мають характер загальносуспільних та не пов`язані з його господарською діяльністю чи поведінкою як сторони договору. Такий підхід суперечив би самій природі цивільно-правової відповідальності, яка має на меті реагування на винне порушення зобов`язання, а не покладення на особу обов`язку нести майнові наслідки обставин, що об`єктивно від неї не залежать.
Застосування неустойки у ситуації, коли порушення зобов`язання спричинене об`єктивними обставинами, що перебувають поза межами контролю сторони, призвело б до невиправданого дисбалансу інтересів сторін та фактичного покладення на відповідача непропорційного майнового тягаря.
З огляду на викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" на користь Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба 87313,93 грн пені.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Рішення Господарського суду Одеської області від 02.12.2025 у справі №916/1927/25 не повністю відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з невідповідністю викладених у ньому висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" на користь Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба 471967,20 грн заборгованості з одночасним ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині, а також зміні в частині розподілу судових витрат.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та подання апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Одеської області від 02.12.2025 у справі №916/1927/25 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" на користь Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба 471967,20 грн заборгованості скасувати, позов в цій частині задовольнити, в частині розподілу судових витрат – змінити, в решті рішення залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
"Позов Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба до Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" на користь Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба 471967,20 грн заборгованості та 7079,66 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.
У задоволенні решти позову відмовити".
Стягнути з Акціонерного товариства "ХЕРСОНОБЛЕНЕРГО" на користь Фермерського господарства "АДЕЛАЇДА" відокремлена садиба 8495,59 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази з зазначенням всіх необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та у строки, визначені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 16.03.2026.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук