Справа № 703/1509/26 
3/703/722/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року місто Сміла
Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Проценко А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
встановила:
04.03.2026 близько 10 години 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1 , громадянин  ОСОБА_1  вчинив сварку зі своєю співмешканкою, громадянкою ОСОБА_2 , нецензурно на неї висловлювався та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява, в якій останній просить здійснювати розгляд справи без його участі, на судове засідання з`являтися не бажає, з протоколом згідний, вину визнає.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату, час та день розгляду справи повідомлялася належним чином.
Згідно з рішенням від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило, в матеріалах справи міститься заява від останнього про розгляд справи без його участі, станом відомої йому справи не цікавився, суддя вважає за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності дослідженні докази, суддя дійшла висновку, що обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє підтвердження, а вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст. 251 КУпАП  передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Пунктом 17 вищезазначеного Закону визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
На підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 984705 від 04.03.2026; терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 від 04.03.2026; рапорт старшого інспектора – чергового ЧЧ сектора моніторингу ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаської області від 04.03.2026; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.03.2026; письмові пояснення ОСОБА_2 від 04.03.2026 та ОСОБА_1 від 04.03.2026; форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно кривдника ОСОБА_1 від 04.03.2026; заявою ОСОБА_1 від 04.03.2026 в якій останній в судове засідання з`являтися не бажає, просить розгляд справи проводити без його участі, з протоколом згідний, вину визнає.
Зазначені вище докази сумнівів щодо їх повноти, достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. 
Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.
Керуючись ст. 40-1, 173-2, 284 КУпАП, суддя
ухвалила:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп. (Отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тгм.Сміла 21081100, код отримувача ЄДРПОУ: 37930566, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA728999980313020106000023753, код класифікації: 21081100).
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, який зарахувати на рахунок: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві 22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню у примусовому порядку у подвійному розмірі відповідно до ст. 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляції в 10 денний строк з дня її винесення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.М. Проценко