ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 404/9446/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 08.12.2025 року (головуючий суддя Мохонько В.В.) 
в адміністративній справі №404/9446/25 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Департаменту патрульної поліції, Інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Соболя Олега Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 05.09.2025 до Фортечного районного суду міста Кропивницького з позовом до відповідачів: Департаменту патрульної поліції, Інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Соболя Олега Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив:
-скасувати постанову серії ЕНА № 4658567 від 05.05.2025 року про накладення штрафу за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування позову зазначено, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є незаконною, оскільки в його діях не було складу адміністративного правопорушення та відсутні докази, які б підтверджували вчинення ним вказано правопорушення. 
Рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 08.12.2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами) мали місце, суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її скасування та для задоволення позову відсутні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Вказує, що подія і склад адміністративного правопорушення не підтверджуються диском з відеофіксацією.
Представником відповідача (Департаменту патрульної поліції) подано відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.05.2025 року о 13 год. 03 хв. під час патрулювання екіпажом у складі інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшого лейтенанта поліції Соболь О.А. спільно із напарниками було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме в с-щі Пантаївка, дорога АД МЗО, 784 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування, рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28.10.2024 строком на 1 рік, чим порушив п.п. 2.1а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.
По факту вчинення правопорушення 05.05.2025 року інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшого лейтенанта поліції Соболь О.А. винесена постанова від 05.05.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4658567, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 20400,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.126 КУпАП. 
Позивач вважає вказану постанову протиправною.
Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 р. №1306.
Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Приписи частини 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти.
В разі відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII передбачено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Також статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:
1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що положення Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Щодо доведеності самого правопорушення, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
До суду першої інстанції був наданий відзив на адміністративний позов (а.с. 29-35), додатком до якого є, зокрема, диск з відеозаписом (а.с. 46).
DWD диск містить в собі фото та відео фіксацію приладу TruCAM II LTI 20/20 № ТС008448 від 05.05.2025, згідно з яким 05.05.2025 року о 12год. 43 хвл. в с-щі Пантаївка, дорога АД МЗО, 784 км позивач керуючи транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_1 , в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту» перевищив встановлене обмеження швидкості на 23 км/год, а саме рухався зі швидкістю 73 км/год.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що стосовно вчинення вказаного порушення була винесена постанова серії ЕНА № 4658364 від 05.05.2025, яка була сплачена 15.05.2025 року.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що працівники патрульної поліції мали обґрунтовані підстави на реалізацію повноважень щодо вимоги до водія пред`явлення документів, які водій зобов`язаний мати та пред`явити на вимогу працівника поліції відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.4 «а» та п. 2.1 «ґ» ПДР України, та досліджений судом відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції підтверджує факт того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_1 .
Однак, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зауважує, що відсутній відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції підтверджує факт того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_1 .
Матеріали справи містять лише диск, в якому наявні фото та відео фіксація приладу TruCAM II LTI 20/20 № ТС008448 від 05.05.2025, згідно з яким 05.05.2025 року о 12год. 43 хвл. в с-щі Пантаївка, дорога АД МЗО, 784 км позивач керуючи транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_1 , в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту» перевищив встановлене обмеження швидкості на 23 км/год, а саме рухався зі швидкістю 73 км/год.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що на вказаному відеозаписі не зафіксовано того, що 05.05.2025 саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI А4, номерний знак НОМЕР_1 .
Суд апеляційної інстанції зауважує, що в розрізі фактичних обставин даної справи, з вказаного вище відеозапису з диску не вбачається фіксування на місці зупинки автомобіля AUDI А4, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (позивача).
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи зазначає, що вони не містять доказів, які б відповідали вимогам статей 73 - 76 КАС України та належно підтверджували факт допущення позивачем порушення ПДР, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
Відтак, з огляду на відсутність доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.
Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасування рішень суб`єкта владних повноважень.
Відтак, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 126 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4658567 від 05.05.2025 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП – закриттю.
Вищезазначене є підставою для висновку про скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду підлягають розподілу витрати у справі на користь позивача.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання позову сплачений судовий збір у розмірі 605,60грн. (платіжна інструкція 1.293052861.1 на суму 605,60 грн.) (а.с.9) та апеляційної скарги – 1816,80 грн. (квитанція №YB2L-1585S-S6ZE від 18.12.2025).
Між тим, апеляційний суд зауважує, що за подання апеляційної скарги у цій справі сплаті підлягав судовий збір у розмірі у розмірі 908,40 грн. (150%*605,60), а не 1816,80 грн., як сплатив позивач.
Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646) сплачений позивачем судовий збір за подання позову у розмірі 605,60 грн. (платіжна інструкція 1.293052861.1 на суму 605,60 грн.) та апеляційної скарги 908,40 грн. (квитанція №YB2L-1585S-S6ZE від 18.12.2025 на суму 1816,80 грн.), що в загальному розмірі складає 1514 грн. 
Інша частина суми згідно з є надміру сплаченим судовим збором, яка повертається відповідно до Закону України «Про судовий збір» на підставі відповідної заяви.
Так, повернення надміру сплаченого судового збору повинно вирішуватися шляхом постановлення судом ухвали відповідно до норм статті 7 Закону України «Про судовий збір», а не норм ст.139 КАС України. 
Оскільки відсутня заява про повернення надміру сплаченого судового збору, то немає підстав для повернення надміру сплаченого судового збору шляхом постановлення судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 286, 311, 317, 321, 322 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 
Рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 08.12.2025 року – скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову серії ЕНА № 4658567 від 05.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень - скасувати.
Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн. (платіжна інструкція 1.293052861.1 на суму 605,60 грн.) та апеляційної скарги 908,40 грн. (квитанція №YB2L-1585S-S6ZE від 18.12.2025 на суму 1816,80 грн.), що в загальному розмірі складає 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 03.04.2026 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко