Справа 556/3638/25  
Номер провадження 2-о/556/45/2026  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И    

05.03.2026.
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Котик Л.О.,
при секретарі - Басик Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Рудка Володимирецького (нині - Вараського) району Рівненської області, військовослужбовця, сержанта, командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , який загинув в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, під час бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України, в період проходження військової служби та під час виконання завдання при безпосередній участів в заходах із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до членів сім`ї брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт перебування її на утриманні брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. , в тому числі на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свою заяву обгрунтовує тим, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України її брат - ОСОБА_2 фактично з перших днів війни був мобілізований до лав Збройних Сил України, а саме - 16.04.2022 року. Сержант ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 .
Як зазначено у Витягу з Акту проведення службового розслідування №908 від 10.02.2024, командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_2 на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_3 ОСБ №204/14 від 06.01.2024 року, виконував службові (бойові) завдання за призначенням у районі бойових дій, а саме: у складі групи зайняти позиції та спостережні пости поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського район Харківської області.
Близько 08.00 год. по позиції "ІНФОРМАЦІЯ_10" з боку збройних сил рф вівся інтенсивний обстріл з артилерійської зброї. Сержант ОСОБА_2 , під час спостереження, в результаті влучання уламкуартилерійського снаряду отримав поранення в області шиї. Від отриманих поранень не сумісних з життям сержант ОСОБА_2 помер.
Організувати заходи з метою евакуації тіла військовослужбовця не виявилося можливим внаслідок високої інтенсивності бойових дій в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області.
Відповідно до журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 за 10.01.2024 сержант ОСОБА_2 в населеному пункті Синьківка Куп`янського району загинув під час виконання бойойого завдання.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.01.2024 №11 сержант ОСОБА_2 вважається ймовірно загиблим під час виконання бойових завдань.
На даний час заявниця бажає увіковічити пам`ять свого брата, оформити свої спадкові права.
Вищезазначена інформація щодо обставин зниклення безвісти (загибелі) сержанта ОСОБА_2 безпосередньо підтверджується матеріалами проведення службового розслідування військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України за фактом загибелі сержанта ОСОБА_2 .
Згідно з витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 13.01.2024 р. №39/1Д "Про призначення службового розслідування за фактом загибелі сержанта ОСОБА_2 внаслідок дій з боку противника та в районі ведення бойових дій" було призначено службове розслідування. За його результатами було подано Витяг з Акту проведення службового розслідування, затверджений командиром ВЧ НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_3 10.02.2024 року №908.
Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 10.02.2024 року №219/1Д "Про підсумки службового розслідування за фактом загибелі сержанта ОСОБА_2 внаслідок дій з боку противника в районі проведення бойових дій" було завершено службове розслідування та встановлено факт загибелі сержанта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії рф проти України, в районі бойових дій поблизу н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області, внаслідок артилерійського обстрілу з боку ворога та отримання поранення, несумісного з життям, що спричинило смерть. До моменту оформлення свідоцтва про смерть чи визнання померлим сержанта ОСОБА_2 вважати таким, що 10.01.2024 зник безвісті за особливих обставин під час виконання бойового завдання поблизу н.п.Синьківка Куп`янського району Харківської області.
Оскільки тіло загиблого не було евакуйовано, на підставі абз.9, 10 ст.1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» його визнано зниклим безвісти за особливих обставин (зник на території бойових дій), що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20240305-287 від 05.03.2024.
З огляду на вищевикладені обставини, є всі достатні підстави вважати, що командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану, а саме під час виконання бойового завдання під час артилерійського обстрілу з боку ворога та отримання поранення, несумісного з життям, що спричинило смерть.
За заявою заявниці від 12.01.2024 за фактом загибелі її брата порушено кримінальне провадження №12024181050000020 за ч.1 ст.115 КК України.На даний час досудове розслідування триває.
Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, тобто має індивідуальний характер.
Також заявниця просить встановити факт належності її до членів сім"ї брата ОСОБА_2 та перебування на його утриманні.
Факт перебування заявниці на утриманні брата підтверджується такими обставинами та доказами: вони були рідними братом та сестрою, батьки померли, вони проживали за однією адресою. Крім брата та сестри у будинку зареєстрована їх сестра ОСОБА_4 з дітьми, однак вона фактично не проживає за зареєстрованим місцем проживання, а проживає в с.Щасливе Бориспільського району Київської області з своєю сім`єю. Згідно Витягу з Акту службового розслідування від 10.02.2024 року №908 в п.1.2. Відомості про членів сім`ї, які перебувають на утриманні загиблого, зазначена сестра, тобто заявниця. Також саме вона визначена потерпілою у кримінальному провадженні щодо загибелі брата. Сповіщення сім`ї про зникнення безвісти також було надіслано на ім`я сестри, тобто заявниці. Згідно записів у трудовій книжці заявниці вона звільнена з 02.06.2023 . Заявниця змушена була звільнитися з роботи для догляду за матір`ю, оскільки остання була тяжко хвора, померла в реанімації.
Відповідно вони з матір`ю фактично перебували на утриманні загиблого сина і брата, оскільки у заявниці не було іншого джерела доходу, а пенсія матері йшла на її лікування. Брат повністю забезпечував її коштами для забезпечення нормального функціонування сім`ї, відтак дохід, який він отримував був основним джерелом для її існування. ОСОБА_2 одружений не був, дітей не мав.
Встановлення факту перебування на утриманні брата необхідно заявниці для отримання грошового забезпечення, додаткової винагороди, в тому числі одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
На підставі наведеного просить заяву задовольнити.
Вказана заява надійшла до суду 04 грудня 2025 року.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 08 грудня 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження.
Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 січня 2026 року, замінено неналежну заінтересовану особу - Військову частину НОМЕР_2 на належну заінтересовану особу - Військову частину НОМЕР_1 по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Військова частина НОМЕР_2 про встановлення факту смерті.
Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника заявниці - адвоката Карпач О.М. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підримують. 
Належним чином повідомлений представник Вараського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилася,причину неявки суду не повідомила.
Належним чином повідомлений представник Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, надали письмове пояснення, згідно якого вказали, що підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
З огляду на викладене, виходячи зі змісту ст. ст. 43, 46 ЦК України, ст. ст. 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Просять відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту смерті у справі №556/3638/25. Розгляд даної справи провести без участі представників військової частини.
Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.01.2024 року №11 сержант ОСОБА_2 вважається ймовірно загиблим під час виконання бойових завдань.
Згідно з витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 13.01.2024 р. №39/1Д "Про призначення службового розслідування за фактом загибелі сержанта ОСОБА_2 внаслідок дій з боку противника та в районі ведення бойових дій" було призначено службове розслідування.
Відповідно до Витягу з Акту проведення службового розслідування №908 від 10.02.2024, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 , 10 січня 2024 року, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 , у складі якої знаходився командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_2 , на підставі бойового розпорядження командира 41 ОСБ № 204/14 від 06.01.2024, знаходилися на позиції «ІНФОРМАЦІЯ_10», де виконували бойове завдання за призначенням у районі бойових дій, а саме: у складі групи зайняти позиції та спостережні пости поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області. 
Близько 08:00 год. по позиції «ІНФОРМАЦІЯ_10» з боку збройних сил російської федерації вівся інтенсивний обстріл з артилерійської зброї. Сержант ОСОБА_2 , під час спостереження, в результаті влучання уламку артилерійського снаряду отримав поранення в області шиї. Від отриманих поранень не сумісних з життям сержант ОСОБА_2 , помер. 
Організувати заходи з метою евакуації тіла військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , не виявляється можливим внаслідок високої інтенсивності бойових дій в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області. 
Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.08.2022 №218 сержанта ОСОБА_2 визнано таким, що прийняв справи та посаду командира 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до бойового розпорядження командира 41 ОСБ № 204/14 від 06.01.2024, сержанту ОСОБА_2 командирові 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , наказано у складі групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 зайняти позиції та спостережні пости поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, з метою утримання позиції «ІНФОРМАЦІЯ_10» та не допуску прориву ворожих сил. 
13.01.2024 за вх. № 170 до командування військової частини НОМЕР_2 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 молодшого лейтенанта ОСОБА_7 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункті Синьківка Куп`янського району Харківської області під час виконання бойового завдання отримав смертельне поранення сержант ОСОБА_2 . 
Відповідно до журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 за 10.01.2024 сержант ОСОБА_2 в населеному пункті Синьківка Куп`янського району, загинув під час виконання бойового завдання. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10.01.2024 № 11, сержант ОСОБА_2 , командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , вважається ймовірно загиблим під час виконання бойових завдань. 
Позатерміновим бойовим донесенням від 10.01.2024 командуванням військової частини НОМЕР_2 зроблено доповідь Вищому командуванню за фактом загибелі військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_2 .
Відповідно до пояснень стрільця-помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_9 , стало відомо, що він у складі військовослужбовців 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 10.01.2024 року знаходився на бойовому чергуванні на позиції «ІНФОРМАЦІЯ_10» поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області. 10.01.2024 з боку збройних сил російської федерації наносилися постійні інтенсивні обстріли з артилерійської зброї та велися стрілецькі бої з метою захоплення позиції «ІНФОРМАЦІЯ_10» ворогом. Близько 08:00 год. по позицій «ІНФОРМАЦІЯ_10» з боку збройних сил російської федерації вівся обстріл з артилерійської зброї. На позиції « ОСОБА_10 » в той час перебували солдат ОСОБА_11 , матрос ОСОБА_12 , солдат ОСОБА_9 , сержант ОСОБА_2 , які утримали позицію. Внаслідок обстрілу сержант ОСОБА_2 , котрий був на спостереженні, отримав осколкове поранення в області шиї. З метою надання першої медичної допомоги, сержант ОСОБА_2 був переміщений в безпечніше місце на позиції для огляду ступеню поранення. Матрос ОСОБА_15 по рації викликав стрільця-санітара солдата ОСОБА_16 , який знаходився неподалік, на позиції «ІНФОРМАЦІЯ_11». Оглядали сержанта ОСОБА_2 , який був без свідомості, солдат ОСОБА_11 та солдат ОСОБА_16 . В результаті огляду, з`ясувалося що поранення було в області шиї. Від отриманих поранень не сумісних з життям сержант ОСОБА_2 , помер. Тіло сержанта ОСОБА_2 було переміщене в укриття. З пояснень стрільця-санітара 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_16 з`ясувалося, що він перебував на позиції «ІНФОРМАЦІЯ_11», яка була розташована неподалік позиції «ІНФОРМАЦІЯ_10». Після артилерійського обстрілу ворога близько 08:00 год. 10.01.2024 року матрос ОСОБА_15 викликав по рації солдата ОСОБА_19 1 попросив надати допомогу пораненому сержантові ОСОБА_2 , який був без свідомості. Разом з солдатом ОСОБА_11 солдат ОСОБА_16 почав оглядати сержанта ОСОБА_2 на наявність кровотечі чи вхідних отворів від куль чи осколків. Під час огляду виявили, що під шарфом-трубою є вхідний отвір в шиї від вражаючого елементу. Вихідного отвору не було виявлено. Отвір був малого розміру, але кровотеча була інтенсивна. На той час сержант ОСОБА_22 не подавав ознак життя, не дихав, не було пульсу та колір шкіри був світлий. Враховуючи артилерійський обстріл та характер поранення солдат ОСОБА_16 припустив, що осколок від артилерійського снаряду влучив в артерію в області шиї. Від отриманого поранення не сумісних з життям сержант ОСОБА_2 , помер. Враховуючи, що вихід з позиції «ІНФОРМАЦІЯ_10» матросом ОСОБА_15 .. Солдатом ОСОБА_9 відбувався під інтенсивні артилерійські обстріли з боку ворога та відбувалася евакуація поранених військовослужбовців, солдата ОСОБА_25 та солдата ОСОБА_11 . Евакуювати загиблого сержанта ОСОБА_2 не було можливості. 
Організувати заходи з метою евакуації тіла військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 , не виявляється можливим внаслідок високої інтенсивності бойових дій в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області. 
Висновки комісії за результатами спеціального розслідування. Проведеним розслідуванням встановлено, що 10 січня 2024 року, сержант ОСОБА_2 командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісност Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, знаходячись в районі бойових дій поблизу н.п Синьківка Куп`янського району Харківської області, внаслідок артилерійського обстрілу отримав поранення несумісне з життям, що спричинило смерть. Тіло сержанта ОСОБА_2 , знаходиться за координатами УСК-2000: Х:55-16365 Y:74-06099. На час події сержант ОСОБА_2 знаходився у засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом). 
Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №219 від 10.02.2024 «Про підсумки службового розслідування за фактом захибелі сержанта ОСОБА_2 внаслідок дій з боку противника в районі ведення бойових дій», службове розслідування, вважати завершеним. Встановити факт загибелі сержанта ОСОБА_2 , командира 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, в районі бойових дій поблизу н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області, внаслідок артилерійського обстрілу з боку ворога та отримання поранення, несумісного з життям, що спричинило смерть. До моменту оформлення свідоцтва про смерть чи визнання померлим сержанта ОСОБА_2 , командира 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що 10.01.2024 зник безвісті за особливих обставин під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області. У разі припинення інтенсивних бойових дій в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, організувати пошукові заходи з метою виявлення тіла (останків) військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 . 
За заявою заявниці від 12.01.2024 за фактом загибелі її брата порушено кримінальне провадження №12024181050000020 за ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується відповідним Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.01.2024.
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20240305-287 від 05.03.2024, ОСОБА_2 , має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин - з 04.03.2024.
Згідно сповіщення сім`ї №4, зареєстрованого за номером 207 від 11.01.2024, адресованого на ім`я ОСОБА_1 , сержант ОСОБА_2 , командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , зник безвісти 09.01.2024 в районі Синьківка Куп`Янського району Харківської області, виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини відсічі та стримування збройної агресії рф проти України.
Згідно листа-роз`яснения Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (лист від 22.04.2021 № 985/0/208-21) щодо скасування вимоги отримання відмови від органів державної реєстрації актів цивільного стану, звертатися спочатку до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану в межах території підконтрольний владі України та отримати письмову відмову перед зверненням до суду не є обов`язковим.
Як зазначено у п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст. ст.3,8,9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Чинний ЦПК України містить процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:
-встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);
-встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);
-встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення - позасудовий і судовий.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
При цьому, враховуючи правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року по справі № 490/6057/19-ц, згідно якої встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
У постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року в справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним».
У постановах від 25 вересня 2024 року в справі № 759/980/24, від 28 лютого 2024 року в справі №506/358/22 Верховним Судом зроблено висновки, що встановлення факту смерті фізичної особи на підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.
Про те, що заяву про встановлення юридичного факту слід подавати у порядку окремого провадження узгоджується з позицією Великої Палата Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), оскільки заявниця не має іншої можливості одержати свідоцтво про смерть сина, яке посвідчує факт, що має юридичне значення, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 зазначеного Закону України).
Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом статті 82 ЦПК України, є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє наразі.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, проаналізувавши докази , керуючись законом, суд приходить до висновку, що надані заявницею вище згадані докази, підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , в умовах воєнного стану.
Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.
Згідно з ч. 1ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно частин 1 та 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.
Враховуючи обставини справи встановлення факту смерті в позасудовому порядку виключено.
Згідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Відсутність рішення про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , певним чином скорочує соціальні гарантії та права його сестри. Крім того, внесення військовою частиною особи в списки безвісно відсутніх не замінює рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , та не створює юридичних наслідків необхідних особі для реалізації її прав як сестри-захисника.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, та той факт, що 10 січня 2024 року, ОСОБА_2 , під час виконання бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальний цілісності України, в період проходження військової служби та під час виконання завдання при безпосередній участі в заходах із забезпечення оборони держави, національюї безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, у зв язку з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації, загинув на полі бою, що підтверджується наданими до заяви доказами, а тому суд вважає за необхідне встановити такий факт смерті, задовольнивши вимоги заявниці, які є доведеними та обґрунтованими.
Шодо встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до членів сім`ї брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факту перебування її на утриманні брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. , в тому числі на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом встановлено наступне.
Факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження заявниці, серії НОМЕР_5 та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_6 , згідно яких їх батьками записані - ОСОБА_29 та ОСОБА_30 .
Факт перебування ОСОБА_1 на утриманні брата ОСОБА_29 підтверджується такими обставинами та доказами: 
ОСОБА_29 , батько заявниці та ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 .
ОСОБА_30 , мати заявниці та ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_8 .
Згідно витягів про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 22.08.2024 та 27.06.2025, в АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_2 , ОСОБА_30 , ОСОБА_1 .
Відповідно до Акту фактичного проживання від 14.07.2025 №846, ОСОБА_4 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 фактично не проживає за зареєстрованим місцем проживання, а проживає в с.Щасливе Бориспільського району Київської області 
Згідно Витягу з Акту службового розслідування від 10.02.2024 №908 в п.1.2. Відомості про членів сім`ї, які перебувають на утриманні загиблого, зазначена сестра, тобто заявниця. 
Також саме ОСОБА_1 визначена потерпілою у кримінальному провадженні щодо загибелі брата. Сповіщення сім`ї про зникнення безвісти також було надіслано на ім`я сестри, тобто заявниці. 
Згідно записів у трудовій книжці, серії НОМЕР_9 , ОСОБА_1 звільнена з роботи, з 02.06.2023. 
Відповідно до Виписки по картковому рахунку, на картковий рахунок ОСОБА_1 неодноразово переказував кошти ОСОБА_2 .
Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
Згідно вимог ч. 3 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним основним джерелом засобів для існування Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала йому утримання.
Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання заявницею інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.
Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинам постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти, батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.
Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавства визначення прожиткового мінімуму). До них належать зокрема непрацездатні.
Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання особою інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.
Згідно правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», чинного станом на 18.08.2023 передбачені соціальні виплати, в тому числі і одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ЗСУ в період воєнного стану.
А як зазначено в ч.4 ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування.
Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Суд, дослідивши письмові докази, вбачає, що отримана допомога від брата ОСОБА_2 була для ОСОБА_1 постійним і основним джерелом засобів для існування, а тому заявлені вимоги в частині встановлення факту належності ОСОБА_1 до членів сім`ї брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт перебування її на утриманні брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в тому числі на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволення.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до членів сім`ї брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт перебування її на утриманні брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. , в тому числі на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ,а тому заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Військова частина НОМЕР_1 , підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 317, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції; Військова частина НОМЕР_1 , задовольнити.
Встановити факт смерті - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Рудка Володимирецького (нині - Вараського) району Рівненської області, військовослужбовця, сержанта, командир 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , який загинув в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, під час бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України, в період проходження військової служби та під час виконання завдання при безпосередній участів в заходах із забезпечення оборони держави, національної безпеки і оборони, відсічі і стримування широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України, у зв`язку з проходженням військової служби та захисту Батьківщини під час дії правового режиму воєнного стану на всій території України, внаслідок протиправних дій збройних сил російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до членів сім`ї брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , та факт перебування її на утриманні брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7. , в тому числі на момент його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О. 

Учасники процесу:
Заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ,
Заінтересовані особи:  Вараський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. 34400, Вараш, майдан Незалежності, 2, Рівненської області, ЄДРПОУ 35056570); Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 , адреса: АДРЕСА_2 ;