Справа № 347/229/26
Провадження № 2/347/436/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
Головуючої-судді: Крилюк М.І.
секретаря : Лазорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И В:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги мотивовано тим, що 20.08.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит № 103557783. Згідно з умовами цього договору Відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн зі зобов`язанням сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші передбачені договором платежі.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання у повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на банківську картку Відповідача, що підтверджується платіжним дорученням. Водночас Відповідач не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів та комісій відповідно до графіку платежів, чим допустив прострочення виконання зобов`язань.
Договір було укладено в електронній формі відповідно до вимог законодавства України. Відповідач пройшов процедуру реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі Кредитодавця, створив особистий кабінет, зазначив банківську картку для зарахування коштів, здійснив електронну ідентифікацію та підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний договір набрав чинності з моменту його підписання та перерахування кредитних коштів.
28.02.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, відповідно до якого до Позивача перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимагати від Відповідача погашення заборгованості.
Станом на дату подання позову загальна сума заборгованості Відповідача становить 19 756,47 грн, з яких: 4 791 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 14 615,47 грн - прострочена заборгованість за процентами; 350 грн - прострочена заборгованість за комісією.
Позивачем було вжито заходів досудового врегулювання спору, зокрема направлено Відповідачу письмову претензію про погашення заборгованості, однак заборгованість добровільно погашена не була.
У зв`язку з викладеним представник Позивача просить суд: прийняти позовну заяву до розгляду; задовольнити позов у повному обсязі; стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 19 756,47 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про що зазначив у прохальній частині позовної заяви, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, що відповідає положенням ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань, заяв чи відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався. У зв`язку з цим, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України Косівським районним судом Івано-Франківської області було постановлено ухвалу від 19.02.2026 року про заочний розгляд справи, що підтверджується матеріалами судової справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, зокрема письмові докази, надані позивачем на підтвердження заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Такий висновок ґрунтується на встановлених у судовому засіданні фактичних обставинах справи, аналізі поданих доказів, а також на застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та їх взаємний зв`язок у сукупності, суд виходить із такого.
Як убачається з матеріалів справи та доданих до позовної заяви документів, 20.08.2023 року між ОСОБА_1 (далі - Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - Кредитодавець, Первісний кредитор) було укладено Договір про споживчий кредит № 103557783.
Факт укладення зазначеного договору підтверджується копією кредитного договору з додатками (а.с. 11-16), анкетою-заявою на кредит № 103557783 від 20.08.2023 року (а.с. 18), а також довідкою про ідентифікацію позичальника, відповідно до якої Відповідачем для підписання договору було використано одноразовий ідентифікатор R31767, надісланий на номер мобільного телефону НОМЕР_1 (додаток № 4 до договору).
Згідно з умовами зазначеного договору Відповідач отримав кредит у сумі 5000 грн із зобов`язанням повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, комісію та інші передбачені договором платежі. Факт перерахування грошових коштів підтверджується копією платіжного доручення про перерахування кредитних коштів Відповідачу (додаток № 6), що свідчить про належне виконання Первісним кредитором своїх зобов`язань за договором.
Разом з тим, відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором (додаток № 7) та виписки з особового рахунку з розрахунком заборгованості (додаток № 8), Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту та сплати процентів і комісії, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Судом також встановлено, що 28.02.2024 року між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т. Належними доказами переходу права вимоги є копія договору відступлення з додатками (додаток № 9), акт приймання-передачі реєстру боржників (додаток № 10), копія платіжної інструкції за договором відступлення (додаток № 11) та витяг з реєстру боржників, що містить дані щодо Відповідача (додаток № 12). Отже, право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до Позивача, який набув статусу нового кредитора відповідно до ст. 514 ЦК України.
Станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості Відповідача, відповідно до поданого розрахунку (додаток № 8), становить 19 756,47 грн, з яких: 4 791 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 14 615,47 грн - прострочена заборгованість за процентами; 350 грн - прострочена заборгованість за комісією.
Доказом вжиття заходів досудового врегулювання спору є копія претензії про погашення кредитної заборгованості вих. № 23403680/4310 від 29.12.2025 року (додаток № 13) та докази її направлення Відповідачу (додаток № 21), однак заборгованість добровільно погашена не була.
Таким чином, на підставі досліджених доказів - копії кредитного договору з додатками, анкети-заяви, довідки про ідентифікацію, платіжного доручення про перерахування кредитних коштів, розрахунку заборгованості, договору відступлення права вимоги з відповідними додатками та доказів направлення претензії - суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними в частині, яка підтверджена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.
Оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність у ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» права грошової вимоги до Відповідача та правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин першої та дванадцятої статті 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони та її прийняття (акцепту) другою стороною і вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію, відповіді про її прийняття. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором або аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін.
Судом установлено, що 20.08.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит № 103557783 в електронній формі. Факт укладення договору підтверджується копією кредитного договору з додатками, анкетою-заявою на кредит від 20.08.2023 року, довідкою про ідентифікацію, які містяться в матеріалах справи. Договір підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно з умовами договору відповідачу надано кредит у сумі 5000 грн. Факт перерахування грошових коштів підтверджується копією платіжного доручення про зарахування коштів на банківську картку відповідача, що міститься в матеріалах справи. Отже, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання.
Відповідно до частин першої та третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку. Зобов`язання повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, визначені договором, і сплатити проценти за користування коштами.
Як убачається з виписки з особового рахунку та розрахунку заборгованості, наданих позивачем, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, у встановлені договором строки кредит не повернув, проценти та комісію не сплатив, у зв`язку з чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання (статті 611, 612 ЦК України).
28.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, що підтверджується копією договору, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників, долученими до матеріалів справи. Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 103557783 відповідно до статті 514 ЦК України.
На момент звернення позивача до суду сума заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 103557783 від 20.08.2023 року становить 19 756,47 грн. Із зазначеної суми: 4 791 грн - прострочена заборгованість за основним боргом (тілом кредиту), 14 615,47 грн - прострочені проценти за користування кредитними коштами, 350 грн - прострочена заборгованість за комісією. 
Вказаний розрахунок підтверджується випискою з особового рахунку та розрахунком заборгованості, долученими до матеріалів справи, та відповідачем не спростований належними й допустимими доказами, що узгоджується з вимогами статті 81 ЦПК України щодо обов`язку сторін доводити обставини, на які вони посилаються.
Оцінивши докази відповідно до статті 89 ЦПК України, суд доходить висновку, що відповідач допустив порушення грошового зобов`язання, а тому заборгованість підлягає стягненню.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, позивачем заявлено до стягнення 8000 грн. На підтвердження понесених витрат до матеріалів справи долучено: договір про надання правничої (правової) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет»; акт наданих послуг № Д/14600 від 05.01.2026 року; детальний опис наданих послуг із зазначенням переліку виконаних робіт та витраченого часу; ордер на надання правничої допомоги.
Згідно з детальним описом, адвокатом було надано консультацію клієнту щодо перспектив стягнення заборгованості, здійснено ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погоджено правову позицію, складено позовну заяву та подано її до суду. Загальний обсяг виконаних робіт склав 6 годин 30 хвилин, що підтверджено актом приймання-передачі наданих послуг. Вартість правничої допомоги визначена договором у фіксованому розмірі 8000 грн та не залежить від фактично витраченого часу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією із засад цивільного судочинства відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.
Частинами першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а їх розмір визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт. Водночас частина четверта цієї статті встановлює критерії співмірності витрат, зокрема складність справи, час, витрачений адвокатом, обсяг наданих послуг, ціну позову та значення справи для сторони.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат з урахуванням розумності та пропорційності їх розміру. Аналогічні підходи застосовуються і Європейським судом з прав людини, який виходить із критеріїв фактичності, необхідності та обґрунтованості витрат.
Оцінюючи подані докази на підтвердження понесених витрат, суд бере до уваги, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не вимагала значного обсягу доказування чи участі представника в судових засіданнях, а правова позиція ґрунтувалася на стандартних правовідносинах щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та договором відступлення права вимоги.
З огляду на характер спору, обсяг підготовлених процесуальних документів, відсутність складних правових питань та принцип співмірності судових витрат, суд доходить висновку, що заявлена до стягнення сума 8000 грн є завищеною у контексті цієї справи. Враховуючи критерії розумності, необхідності та пропорційності, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн як обґрунтовану та співмірну суму витрат.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2662,40 грн та 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись статтями 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», а також статтями 12, 13, 81, 89, 137, 141, 247, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, IBAN: НОМЕР_3 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) заборгованість за Кредитним договором № 103557783 від 20.08.2023 року у розмірі 19 756,47 грн (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість гривень 47 копійок), а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк