Справа 688/807/26 
№ 2-а/688/25/26 

Рішення 
Іменем України

26 березня 2026 року          м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі
головуючий суддя – Огородніка І.,
секретар судового засідання – Варшавської Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити строк оскарження постанов ІНФОРМАЦІЯ_2 № R356170 від 16.02.2026, № R362746 від 17.02.2026 та № R367000 від 18.02.2026. 2. Визнати протиправною та скасувати Постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № R356170 від 16.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 3. Визнати протиправною та скасувати Постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № R362746 від 17.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 4. Визнати протиправною та скасувати Постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № R367000 від 18.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
В обґрунтування позову посилається на те, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звертається до суду у зв`язку з незаконними діями ІНФОРМАЦІЯ_2 (начальник ОСОБА_2 ), які полягали у винесенні трьох безпідставних постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності — заочно, без його фізичної присутності, без складання протоколу, без відбирання пояснень та без надання будь-якої реальної можливості реалізувати права, гарантовані ст. 268 КУпАП. Про існування кожної постанови дізнавався виключно через раптову появу статус «розшук» у застосунку «Резерв+». Перебуваючи під загрозою збереження розшуку, який блокував законне право на бронювання як нового працівника підприємства, він був змушений натискати відповідну функцію в застосунку та сплачувати штраф. Це не було вільним волевиявленням — це був вимушений захід в умовах фактичного примусу з боку суб`єкта владних повноважень. 1. Постанова № R356170 від 16.02.2026 (непроходження ВЛК) 04.02.2026 він перевірив свій статус через систему eVod — жодних записів, розшуків чи постанов щодо нього не існувало. 05.02.2026 він офіційно працевлаштувався на підприємство, що надає право на бронювання від призову. У лютому 2026 року у застосунку «Резерв+» раптово з`явився статус «розшук» та повідомлення про постанову № R356170 за нібито непроходження військово лікарської комісії. Жодної повістки з вимогою з`явитись на ВЛК йому не вручалось — ані в паперовій формі особисто під підпис, ані поштою, ані через електронні реєстри. Застосунок Укрпошти підтверджує повну відсутність будь-яких відправлень від ІНФОРМАЦІЯ_2 на мою адресу. Застосунок «Резерв+» не містить жодних записів про повістки. Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 41 Постанови КМУ від 16.05.2024 № 560, повістка вважається врученою лише за умови підтвердженого факту отримання — особистого підпису або відповідної відмітки Укрпошти. Жодного такого підтвердження не існує. Через активний статус «розшук» відділ кадрів підприємства відмовив у оформленні бронювання. Перебуваючи під фактичним примусом, 14.02.2026 віін був змушений через застосунок «Резерв+» натиснути функцію погодження. Постанову № R356170 винесено 16.02.2026. 2. Постанова № R362746 від 17.02.2026 (неявка за повісткою) 16.02.2026 у застосунку «Резерв+» з`явилась нова постанова № R362746 та новий статус «розшук» за нібито неявку за повісткою. Жодної повістки йому не вручалось. Застосунок Укрпошти підтверджує відсутність будь-яких поштових відправлень від РТЦК та СП на його адресу. Застосунок «Резерв+» не містить жодних записів про повістки. Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, ТЦК зобов`язаний повідомити особу про розгляд справи не пізніш як за три доби до дати розгляду. Постанова винесена без будь-якого попереднього повідомлення. 16.02.2026, перебуваючи під тим самим примусом, він був змушений натиснути функцію погодження в «Резерв+». Постанову № R362746 винесено 17.02.2026. 3. Постанова № R367000 від 18.02.2026 (неявка за повісткою) 18.02.2026 у застосунку «Резерв+» з`явилась третя постанова № R367000 — знову за нібито неявку за повісткою. Жодних нових повісток після 16–17 лютого йому не вручалось. Постанова № R367000 стосується тієї самої підстави, що й постанова № R362746 — відсутності явки до РТЦК у лютому 2026 р. Жодної нової окремої обставини, що утворювала б самостійний склад правопорушення, не виникало. Того ж дня, 18.02.2026, він знову був змушений натиснути функцію погодження в «Резерв +». Незважаючи на сплату штрафів за всіма трьома постановами, статус «розшук» у системі «Резерв+» та реєстрі «Оберіг» досі не знятий, що підтверджується скріншотом з офіційного застосунку. Відділ кадрів підприємства підтвердив неможливість оформлення бронювання через активний розшук.
Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що постановами ІНФОРМАЦІЯ_2 № R356170 від 16.02.2026, № R362746 від 17.02.2026, № R367000 від 18.02.2026 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУаАП.
ОСОБА_1 , сплатив штраф відповідно до вищевказаних постанов, що підтверджується квитанціями від 16,17,18.02.2026 року. 
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
У відповідності до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Частина 1 статті 22 зазначеного Закону, передбачає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).
Дослідивши оскаржувані постанови судом встановлено, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувалося, у зв`язку з його неявкою по повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не проходження ВЛК.
Проте, як досліджено з матеріалів справи, позивач сплатив штрафи накладенні на нього вищевказаними постановами, таким чином погодився із притягненням його до адміністративної відповідальності, що засвідчується квитанціми про сплату штрафу.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не підлягають скасуванню.
На підставі ч. 2 ст.19, ст. 65 Конституції України, ст.ст.7, 9, 38, 210, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючисьст.ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя       Ігор ОГОРОДНІК