Справа № 630/1727/25
Провадження № 2/630/160/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2026 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді    Сухорукова І.М.,
за участю секретаря    Дубрової А.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спожичий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ :
Позивач системою «Електронний суд» звернувся до суду із даним позовом, в якому Позивач системою «Електронний суд» звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що 26.05.2025 р. між ТОВ «Споживчий кредит» та відповідачем укладено договір № 26.05.2025-100001404. Відповідач неналежним чином виконував обов`язки за кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 18960 грн.
Ухвалою суду від 04.02.202р.було відкрито провадження у справі та її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 04.02.2026 року задоволено клопотання про витребування з АТ «ПУМБ» доказів щодо отримання відповідачем грошових коштів на банківський рахунок.
Представник позивача, у позові просив проводити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та судова повістка надсилалася відповідачу. З поштового відділення повернувся конверт, у якому міститься копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка, з відміткою про причин повернення: «адресат відсутній».
Таким чином, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі.
Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, наступні факти та відповідні їм правовідносини.
26 травня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 у якості позичальника, уклали в електронній формі кредитний договір шляхом підписання позичальником на сайті кредитодавця за допомогою одноразового ідентифікатора пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт). У заявці позичальника погоджено, що кредит у розмірі 8000,00 грн надається строком на 168 днів з 26.05.2025 по 09.11.2025 з процентною ставкою 1% на день (п.6). Пунктом 8 договору погоджено комісію, пов`язану з наданням кредиту (економічна сутність – плата за надання кредиту) у розмірі 400 грн. Пунктом 9 визначено комісію за обслуговування кредитної заборгованості 400 грн, що нараховується у кожному з 3 чергових періодів, наступним за першим черговим періодом (за графіком платежів). Пунктом 17 передбачено неустойку у розмірі 120 грн за кожен день прострочення. Також вказано платіжний засіб позичальника для перерахування коштів: НОМЕР_1 .
Згідно до відповіді АТ «ПУМБ», наданої на ухвалу суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовану карту № НОМЕР_2 , на яку 26.05.2025 зараховано 8000 грн.
Згідно до розрахунку заборгованості позивача, заборгованість позичальника за кредитним договором за період з 26.05.2025 по 09.11.2025 становить 18960 грн, що складається з: основного боргу 8000 грн; за процентами 7280 грн; 400 грн комісія за обслуговування, 3280,00 грн неустойка.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, наданими до суду доказами позивачем доведено, що 26.05.2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 у якості позичальника, уклали вказаний у позові кредитний договір. 
Отримані судом від АТ «ПУМБ» відомості про належність відповідачу карткового рахунку, а також зарахування на цей рахунок кредитних коштів підтверджують, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на належний відповідачу банківський рахунок кредитні кошти 8000,00 грн. 
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав у повному обсязі свого обов`язку по своєчасному та повному поверненню тіла кредиту та відсотків за користування кредитом, а тому з нього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість зосновного боргу 8000 грн; за процентами 7280 грн; 400 грн комісія за обслуговування.
Що стосується стягнення неустойки в розмірі 3280,00 грн суд зазначає наступне.
У пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан продовжувався, зокрема, з 09.05.2025 продовжено строком на 90 діб.
Оскільки, законодавець на рівні ЦК України (пункти 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) передбачив спеціальний випадок звільнення від обов`язку позичальника сплатити неустойку (штраф, пеню), суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення з Відповідачки неустойки в розмірі 3280,00 грн.
У зв`язку із викладеним позов підлягає задоволенню у сумі 15680 грн (8000 грн за тілом кредиту; за процентами 7280 грн; 400 комісії за обслуговування).
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому суд стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду у наступних розмірах.
Сума задоволених вимог 15680 грн складає 82,70 % від 18960 грн заявлених вимог. Судовий збір позивачем було сплачено у розмірі 2422,40 грн. 
Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 82,70 % сплаченого судового збору, тобто 2003,33 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 144 247, 258-259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 521, 526, 625, 626, 628, 638-640, 1054, 1077, 1088 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», суд - 
ухвалив :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спожичий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спожичий центр» (ЄДРПОУ 37356833, р/р НОМЕР_4 , МФО 305299, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А), заборгованість за кредитним договором у розмірі 15680 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спожичий центр» (ЄДРПОУ 37356833, р/р НОМЕР_4 , МФО 305299, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2003 (дві тисячі три) грн 33 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони: позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спожичий центр», ЄДРПОУ 37356833, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.133-А,
відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Суддя І.М. Сухоруков