ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 р.	Справа № 520/21116/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток Трейд" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.12.25 по справі № 520/21116/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток Трейд" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області    
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Росток Трейд", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 06.02.2025 р. № 00052170713.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Росток Трейд", не погодившись з даним рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Росток Трейд" зареєстроване юридичною особою у відповідності до чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі ЮО, ФО-П та ГФ 15.02.2006 за № 14801020000023729 Департаментом реєстрації Харківської міської ради, взято на облік як платник податків від 15.02.2006 № 148010200000 та є платником податку на додану вартість.
Місцезнаходження товариства – 61075, м. Харків, вул. Северина Потоцького, 38-А.
14.11.2024 товариством подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2024 року № 9344839948 в якій задекларовано від`ємне значення з податку на додану вартість у розмірі 216 827 гривень, яке відповідно до інформації з Додатку 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до податкової декларації» сформовано за рахунок періоду виникнення від`ємного значення: квітень, травень 2024 року.
ГУ ДПС у Харківській області видано наказ від 12.12.2024 № 5818-п «Про проведення відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТОК ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 34016647)» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість. Дата початку перевірки: 17.12.2024; тривалість перевірки: 5 робочих днів.
На підставі направлень від 17.12.2024 № 10981, 10982, виданих Головним управлінням ДПС у Харківській області головному державному інспектору Центрального відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області Корбут Олександру Юрійовичу та головному державному інспектору Центрального відділу перевірок платників управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області Слабінській Аліні Андріївні, наказу ГУ ДПС області від 12.12.2024 № 5818-п, виданого на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України з 19.12.2024 по 23.12.2024 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Росток Трейд».
При виході на перевірку 17.12.2024 та 18.12.2024 за податковою адресою підприємства вул. Потоцького, буд. 38-А, м. Харків, 61075 перевіряючими встановлено, що підприємство ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» за вищевказаною адресою не знаходиться, про що складено акти від 17.12.2024 № 11490/20-40-07-13-05/34016647 та від 18.12.2024 № 11543/20-40-07-13-05/34016647 «Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю посадових осіб ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» (податковий номер 34016647) за місцезнаходженням», другі примірники яких було направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу підприємства у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України та засобами електронного зв`язку в електронній формі на електронний кабінет платника.
Копії наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 12.12.2024 року № 5818-п та направлень від 17.12.2024 року № 10981, № 10982, листи від 12.12.2024 року № 4368/ж12/20-40-07-13-11 про надання документів та № 4371/ж12/20-40-07-13-11 про проведення інвентаризації в присутності фахівців ГУ ДПС у Харківській області до 20.12.2024 вручено керівнику ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» Слюсаренко Валентину Леонідовичу 19.12.2024 об 11:30 год., що підтверджується його власноручним підписом на копіях вказаних документів, що не заперечувалося останнім у судовому засіданні.
Зокрема, листом № 4371/ж12/20-40-07-13-11 від 12.12.2024 року ГУ ДПС запропоновано товариству провести інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, яку призначити та провести до 20.12.2024 в присутності фахівців Головного управління ДПС у Харківській області, які проводять документальну позапланову виїзну перевірку. Результати інвентаризації та відображення їх у бухгалтерському обліку надати посадовим особам контролюючого органу , які проводять перевірку до 23.12.2024 року.
Посадовими особами контролюючого органу складено акти про ненадання до перевірки ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» первинних документів, пояснень, інформації, довідок, тощо від 19.12.2024 за № 11584/20-40-07-13-05/34016647 та від 20.12.2024 за № 11615/20-40-07-13-05/34016647, другі примірники яких направлено засобами поштового зв`язку на податкову адресу підприємства у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України та засобами електронного зв`язку в електронній формі на електронний кабінет платника.
Директор ТОВ ОСОБА_1 листом від 20.12.2024 за вих. №: 20/12-1 (вх. ГУ ДПС № 80545/6/ЕКП від 23.12.2024) на ім`я заступника ГУ ДПС у Харківській області Подсохи С.А., повідомив зокрема, що: «через системні відключення електрики працівники позивача змушені працювати в офісі по фактичній необхідності, також, у зв`язку з обстрілами Харкова, та попадання в раніше орендовані приміщення, вони вимушені здійснювати мобільну дислокацію по території України. Для здійснення заходів передбачених наказом ДПС ГУ у ХО №5818-п від 12.12.24 р. пропоную провести перевірку 21 та 22 грудня 2024 року за адресою фактичного перебування, а саме м. Харків, вул. Гончарівська-21».
У подальшому товариство направило до ГУ ДПС заперечення від 20.12.2024 за вих. № 20/12-2 (вх. ГУ ДПС № 80606/6/ЕКП від 23.12.2024) у яких позивач зазначив: «Одразу як тільки мені стало відомо про необхідність зконтактувати з працівниками ДПС, я зателефонував на зазначений номер гр. Корбута, та домовився про зустріч, а в наступний день отримав від нього документи на перевірку.
Також поінформував інспекторів ДПС Слабінську та Корбута що в даний час мешкаю у м. Полтава, і спеціально приїхав на зустріч, та дав вичерпні пояснення по темі перевірки, і причини виникнення від`ємного значення у декларації. Запропонував співпрацювати у вихідні, на що отримав відмову», та: «У четвер об 11-30 інспектори були поінформовані, що після отримання мною документів на перевірку вони будуть підготовлені, а строки перевірки можуть бути порушені тільки з вини інспекторів ДПС, а саме графіку їх роботи. В п`ятницю 20.12.24. у ДПС надано лист, яким ще раз запропоновано ознайомитись з документами які їх цікавлять у суботу та неділю».
Також позивачем до ГУ ДПС було направлено копію графіка роботи підприємства у грудні 2024 р., затвердженого директором Слюсаренко В.Л. згідно якого робочі дні: 2, 3, 5, 9, 10, 12, 16, 17, 19, 23.
На подані заперечення ГУ ДПС листом від 03.01.2025 р. № 142/6/20-40-07-13-11 повідомило позивача про правомірність складання актів посадовими особами контролюючих органів, а також неможливість проводити документальну позапланову виїзну перевірку у вихідні дні.
Поряд з цим, 20.12.2024 р. підприємством було видано наказ № 1/1 (вх. ГУ ДПС від 25.12.2024 № 81117/6/ЕКП/53) згідно якого вирішено провести інвентаризацію залишків товарно – матеріальних цінностей за запитом ДПС станом на 20.12.2024 року.
20.12.2024 р. товариством також видано наказ № 2/1 (вх. ГУ ДПС від 25.12.2024 № 81117/6/ЕКП/53), яким наказано створити комісію для проведення інвентаризації згідно наказу № 1/1 від 20.12.2024 року у кількості двох осіб, згідно штатного розкладу підприємства.
Результати інвентаризації товарно – матеріальних цінностей відображені підприємством у інвентаризаційному описі від 20.12.2024 № 1.
25.12.2024 р. зазначені вище документи від 20.12.2024 - накази № 1/1 та № 2/1, інвентаризаційний опис №1 надіслано позивачем через електронний кабінет платника податків до ГУ ДПС у Харківській області (вх. ГУ ДПС від 25.12.2024 № 81117/6/ЕКП/53).
При цьому, належних та допустимих, достатніх та достовірних, у розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України, доказів направлення 20.12.2025 року товариством на адресу контролюючого органу вказаних наказів № 1/1 та № 2/1 від 20.12.2024 із зазначенням часу початку та місця проведення інвентаризації позивачем до суду не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено.
Інвентаризація проводилась без присутності представників ГУ ДПС у Харківській області.
Станом на 17 год. 00 хв. 23.12.2024 посадовими особами ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» не надано до контролюючого органу результати інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей на підприємстві, у зв`язку з чим посадовими особами ГУ ДПС було складено відповідний акт від 23.12.2024 № 11678/20-40-07-13-05/34016647.
Допитана в якості свідка ОСОБА_2 – менеджер ТОВ «Росток Трейд» зокрема зазначила, що про перевірку дізналась в середині дня 17.12.2024 від бухгалтера товариства ОСОБА_3 . Остання також проінформувала Бочарову Е.В. про те, що вона вже повідомила про це директора ОСОБА_1 і, в цей же день, свідок мала розмову телефоном із директором, котрий просив підготувати документи по імпорту, котрі вона невдовзі підготувала.
Також від бухгалтера свідок дізналась про необхідність на вимогу контролюючого органу провести інвентаризацію не пізніше 20 грудня, котра ж у цей день і була проведена на вул. Гончарівській, 21. Також певна кількість коробок із заготовками без номерів зберігалось у іншому приміщенні - вул. Полтавський шлях, 79, котру вона додала до інвентаризації. Процес перерахунку склав не більше 5 хвилин.
Від директора вона дізналась про те, що 23.12.2024 р. (понеділок) о 14.00 год. інспектори прибудуть на перевірку до їхнього офісу на вул. Гончарівська , 21 у м. Харкові. О 15 год. директор її попередив про необхідність найближчим часом у присутності інспекторів, що прибули та вже здійснюють перевірку, перерахувати на складі коробки та показати їх зміст.
Приблизно о 16:15 – 16:30 свідок бачила директора та жінку – інспектора, котрі прямували на вихід з офісу, та пізніше їй директор повідомив, що інспектор залишився один і після 17:00 години відмовився від перерахування товару.
При цьому позивачем ані перевіряючим, ані до суду не надано, а матеріали справи не містять поважних причин відсутності директора товариства 17.12.2024 року та 18.12.2024 року у м.Харкові та доказів, згідно ст. ст. 73-76 КАС України, відрядження директора товариства до іншого міста, наявності статусу внутрішньо-переміщеної особи та його проживання у м. Полтава і, у зв`язку з чим, поважності причин неприбуття до м. Харків, яке знаходиться у декількох годинах на громадському транспорті від м. Полтави, у зв`язку із призначеною перевіркою про яку йому було повідомлено бухгалтером ще 17.12.2024 р.
Допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факти та обставини проведення перевірки, що відображені у складених актах від 17.12.2024 № 11490/20-40-07-13-05/34016647 та від 18.12.2024 № 11543/20-40-07-13-05/34016647 «Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю посадових осіб ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» (податковий номер 34016647) за місцезнаходженням» та акті перевірки від 30.12.2024 № 58210/20-40-07-13-05/34016647 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» (податковий номер 34016647) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість» та співпадають з показаннями свідка ОСОБА_2 у відповідній частині.
За результатами перевірки було складено акт перевірки від 30.12.2024 № 58210/20-40-07-13-05/34016647 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» (податковий номер 34016647) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість» (далі по тексту – акт перевірки).
Згідно висновку вказаного акту перевірки, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року від`ємного значення з ПДВ встановлено порушення ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД»:
« 1) п.п. 189.1 ст. 189 та п. 198.5 ст. 198, та п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України внаслідок заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 160 825 грн. за жовтень 2024 року.
Вищезазначені порушення призвели до завищення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 160 825 грн. за жовтень 2024 року.».
На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Харківській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.02.2025 р. № 00052170713, яким зменшено Товариству з обмеженою відповідальністю "Росток Трейд" розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 160825, 00 грн.
Як встановлено у ході проведеної перевірки Основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2024 року є здійснення операцій з придбання пластикових контрольно-індикаторних пломб, які не реалізовані на кінець звітного періоду.
Відповідно інвентаризаційного опису № 1 на 20.12.2024, складеного товариством, за обліком платника податків на зберіганні обліковувались ТМЦ на суму 643 214, 00 грн. (контрольно-індикаторні пломби).
В акті перевірки зазначено, що відсутність проведення інвентаризації залишків товарів в присутності посадових контролюючого органу, відсутність розумної економічної доцільності (причини) довготривалого накопичення залишків товарів - неможливо підтвердити фактичну наявність товарних залишків на загальну суму обсягу 643 214,00 грн. (ПДВ 128 642,80 грн.).
Також в ході перевірки встановлено, що при декларуванні за жовтень 2024 року (декларація від 14.11.2024 № 9344839948) ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» (податковий номер 34016647) задекларовано від`ємне значення з податку на додану вартість, яке відповідно до інформації з Додатку 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до податкової декларації» (14.11.2024 № 9344839883) сформовано за рахунок періоду виникнення від`ємного значення: квітень, травень 2024 року.
В Деклараціях за квітень, травень 2024 року ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» (податковий номер 34016647) задекларовано р. 11.1 ввезені на митну територію України товари, необоротні активи з основною ставкою 66 581 грн., та 196 627 грн. відповідно, який сформовано по операціям з придбання безномерних пластикових пристроїв контролю за доступом, без металевого фіксатора (кліпси), виготовлені з поліпропілену, та пломби пластмасові: сигнальний пристрій контролю за доступом, вироблені з поліпропілену моплену методом лиття під тиском.
Зазначений товар придбаний на підставі Контракту № 3/2022 від 20.06.2022, укладеного між позивачем та ZIRCON Pro AS (Естонія), предметом якого є поставка продавцем покупцеві товарів (номерні пластикові пристрої контролю) в кількості та асортименті згідно специфікаціям, які є додатками до цього контракту.
Умови поставки кожної партії товару вказуються згідно з правилами Інкотермс 2020 в специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного контракту.
Загальна сума контракту складається із суми всіх специфікацій до цього контракту.
До перевірки та матеріалів справи надано копію ВМД від 25.04.2024 № 3011 на загальну сума – 7 308,00 EUR., калькуляції від 26.04.2024, специфікації № 10 від 11.12.2023 р. Станом на 31.10.2024 року по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» у ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» кредиторська/дебіторська заборгованість по взаємовідносинах з ZIRCON Pro AS відсутня.
Також між позивачем та ТОВ «Единый Консолидирующий Центр» (Республіка Казахстан) укладено Контракт № 1/05-23 від 03.05.2023 предметом якого є поставка продавцем покупцеві товарів (пластикові пристрої контролю) в кількості та асортименті згідно специфікаціям, які є додатками до цього контракту.
Умови поставки кожної партії товару вказуються згідно з правилами Інкотермс 2020 в специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного контракту.
Загальна сума контракту складається із суми всіх специфікацій до цього контракту.
До перевірки та до матеріалів справи додано копії: ВМД від 08.05.2024 № 3346 на загальну суму – 21 500,00 USD, калькуляцію від 09.05.2024 р., специфікацію №3 від 07.02.2024.
Станом на 31.10.2024 року по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» у ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» кредиторська/дебіторська заборгованість по взаємовідносинах з ТОВ «Единый Консолидирующий Центр» відсутня.
Контролюючим органом встановлено, що станом на 31.12.2023 згідно фінансового звіту (від 28.02.2024 № 9384653136) запаси готової продукції підприємства становили 823 700 грн. Розшифровка залишків в розрізі номенклатури станом на 31.12.2023 невідома.
Залишки готової продукції на складі станом на 01.10.2024 згідно наданої до перевірки оборотно - сальдової відомості по рахунку 281 складали 1 322 642,22 грн.
В ході проведення перевірки встановлено невідповідність даних, відображених підприємством в бухгалтерському обліку та податковому обліку. У зв`язку з чим, проведено аналіз Єдиного реєстру податкових накладних, вантажно-митних декларацій, фінансової звітності підприємства за період з 01.01.2024 по дату реєстрації акту перевірки та встановлено значну кількість залишків товарно – матеріальних цінностей, які не відображено на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» станом на 01.10.2024 та станом на 30.12.2024 року.
Згідно проведеного аналізу за період 9 місяців 2024 року встановлено невідповідність реалізації та придбання ТМЦ до наявних залишків ТМЦ станом на дату 01.10.2024 року.
Тобто, дебетове сальдо по рахунку бухгалтерського обліку 281 станом на 01.10.2024 (початок перевіряємого періоду) не відповідає дійсності.
Крім того, в ході проведення перевірки встановлено неправильне відображення в оборотно - сальдовій відомості по рахунку 281 даних за період жовтень 2024 року. А саме: підприємством ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» до перевірки надані видаткові накладні на відвантаження товарів у жовтні 2024 року, по яким не відображено реалізацію і списання за кредитом рахунку 281 у зазначеному періоді.
Таким чином, згідно проведеного аналізу за період з 01.01.2024 по 31.10.2024 встановлено значну кількість залишків товарно – матеріальних цінностей, які не відображено на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» станом на 31.10.2024 року.
На момент проведення інвентаризації (20.12.2024) відповідно до інвентаризаційного опису від 20.12.2024 № 1 підприємством ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» зафіксовані залишки товарно - матеріальних цінностей у кількості 491 806 одиниць на суму 643 214,00 гривень.
Згідно проведеного аналізу Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.11.2024 по 20.12.2024 встановлено значну кількість залишків товарно – матеріальних цінностей, які не відображено на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» станом на 20.12.2024 року.
За період з 20.12.2024 по 30.12.2024 (дата реєстрації акту перевірки) підприємством ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» виписано та зареєстровано в ЄРПН 2 податкові накладні від 25.12.2024 № 10 (дата реєстрації 27.12.2024) та від 25.12.2024 № 11 (дата реєстрації 27.12.2024) з номенклатурою «Контрольно-індикаторна пломба, номерна, довжина 250 мм» у загальній кількості 38 500 шт. на загальну суму обсягу 46 225,00 грн., на загальну суму ПДВ 9 245,00 грн.
Враховуючи вищезазначене, на момент проведення інвентаризації, відсутні залишки товарно - матеріальних цінностей, які отримані підприємством та по яким відсутня реєстрація податкових накладних щодо їх реалізації станом на 30.12.2024 (дата реєстрації акту перевірки), на суму обсягу 160 912,00 грн., ПДВ 32 182,40 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення обґрунтоване, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі ПК України).
Також ПК України визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів у розумінні пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з підпунктом 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначає стаття 78 ПК України, а строки їх проведення, в тому числі підстави для зупинення, визначено статтею 82 ПК України.
Згідно із підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (пункт 78.4 статті 78 ПК України).
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.
Відповідно до положення пунктів 78.5-78.8 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Аналіз вищенаведених норм права свідчить про те, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Положеннями статті 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.
У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.
У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.
Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
За правилами пункту 45.2 статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Платник податків, який обирає спосіб взаємодії з контролюючим органом засобами електронного зв`язку в електронній формі, зобов`язаний під час обрання способу взаємодії повідомити контролюючому органу свою електронну адресу (адреси) шляхом внесення цієї інформації до своїх облікових даних через електронний кабінет (пункт 45.3 статті 45 ПК України).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата (пункт 42.3 статті 42 ПК України).
Відповідно до положень пункту 42.4 статті 42 ПК України, платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Для осіб, які є фінансовими агентами, листування з контролюючим органом в електронній формі є обов`язковим у випадках, визначених цим Кодексом.
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також з фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та є доступним в електронному кабінеті.
Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).
За змістом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до пункту 69.2-2 підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України, документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Аналіз вищенаведених норм права дозволяє дійти висновку, що підтвердженням вручення наказу на проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки, Акту перевірки та податкового повідомлення-рішення засобами поштового зв`язку є повідомлення про вручення, яке прикріплюється до примірника документу, а у разі відсутності за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмовою прийняти такі документи, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, - повідомлення про вручення із зазначенням причини невручення.
Судовим розглядом встановлено, що директор товариства був повідомлений 17.12.2024 року бухгалтером Кузьменко М.В. про призначення перевірки. Крім того, складені інспекторами ГУ ДПС акти від 17.12.2024 № 11490/20-40-07-13-05/34016647 та від 18.12.2024 № 11543/20-40-07-13-05/34016647 «Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю посадових осіб ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» (податковий номер 34016647) за місцезнаходженням» направлялись позивачу в порядку, визначеному ст. 42 ПКУ – на податкову адресу підприємства та засобами електронного зв`язку в електронній формі на електронний кабінет платника.
Проте, товариством не вжито достатніх заходів котрі би свідчили про добросовісне ставлення до обов`язку своєчасного отримання документів на проведення перевірки, створення умов та порядку її проведення, що свідчить про нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку, у зв`язку з чим такі документи були отримані директором товариства лише 19.12.2024 року об 11:30 год.
Стосовно складених актів про ненадання документів на перевірку згідно складених актів від 19.12.2024 № 11584/20-40-07-13-05/34016647 та від 20.12.2024 № 11615/20-40-07-13-05/34016647 про ненадання до перевірки ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 34016647) первинних документів, пояснень, інформації, довідок, тощо та документів по взаємовідносинам із контрагентом ФОП ОСОБА_6 (договору №20/05-24 від 20.05.2024 р., документів реального перебування на зберіганні продукції «пломба-засувка Клік») колегія суддів зазначає наступне.
Так, відповідно до пунктів 85.2, 85.6 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), які б підтверджували задекларовані об`єкти оподаткування, суми податкових зобов`язань, дотримання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункт 85.4 статті 85 ПК України.
Колегія суддів звертає увагу, що надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацом другим пункту 44.7 цієї статті в редакції до внесення змін Законом від 16.01.2020 №466-ІХ), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (пункт 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
Відповідно до положень пункту 1.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Отже, на підтвердження правомірності формування даних податкового обліку Товариство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.
Так, відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Отже, ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.
З приводу висновків контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2024 року у декларації від`ємного значення з ПДВ, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника.
Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
За приписами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що платник податку у випадку, якщо сума податку на додану вартість має від`ємне значення, приймає рішення або про віднесення цієї суми до бюджетного відшкодування, або про включення суми від`ємного значення з податку на додану вартість до податкового кредиту наступного податкового періоду. Зазначене рішення платника податку відображається останнім у відповідній податковій декларації.
Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289 (далі - Порядок №21), якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.
Так, аналіз норми підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України у взаємозв`язку з пунктами 200.1, 200.4 статті 200 ПК України і Порядку №21 дають підстави для висновку, що податок на додану вартість підлягає або сплаті до бюджету, або бюджетному відшкодуванню в залежності від того, яке значення має різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду: позитивне чи від`ємне. Наслідком накопичення за результатами звітного (податкового) періоду податкового кредиту в більшому розмірі, ніж податкових зобов`язань з податку на додану вартість, є виникнення від`ємного значення з цього податку, яке в подальшому призводить до виникнення права на бюджетне відшкодування ПДВ.
Для висновку про правомірність декларування платником податків від`ємного значення ПДВ податковий орган в межах проведення документальної позапланової перевірки, призначеної на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, перевіряє правильність декларування платником податків як податкового зобов`язання з ПДВ, так і податкового кредиту з цього податку за звітний (податковий) період. Податковий орган при проведенні такої перевірки не обмежений розміром від`ємного значення ПДВ, який задекларовано у податковій декларації, оскільки повинен пересвідчитись у правильності визначення платником податків від`ємного значення різниці між сумами податкового зобов`язання та податкового кредиту. Протилежний підхід суперечитиме поняттю “від`ємне значення ПДВ” у розумінні норм ПК України та нівелюватиме мету проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, яка носить превентивний характер, що полягає у запобіганні безпідставному декларуванню від`ємного значення ПДВ.
Суд зазначає, що встановлене в абзаці другому підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України обмеження щодо предмета документальної позапланової перевірки, призначеної з цієї підстави, закріплює неможливість перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати інших передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства.
Судовим розглядом встановлено, що у ТОВ “Росток Трейд” залишки готової продукції на складі станом на 01.10.2024 згідно наданої до перевірки оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 складали 1 322 642,22 грн.
В ході проведення перевірки встановлено невідповідність даних, відображених підприємством в бухгалтерському обліку та податковому обліку. У зв`язку з чим, проведено аналіз Єдиного реєстру податкових накладних, вантажно-митних декларацій, фінансової звітності підприємства за період з 01.01.2024 по дату реєстрації акту перевірки та встановлено значну кількість залишків товарно – матеріальних цінностей, які не відображено на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» станом на 01.10.2024 та станом на 30.12.2024 року
Згідно проведеного аналізу за період 9 місяців 2024 року встановлено невідповідність реалізації та придбання ТМЦ до наявних залишків ТМЦ станом на дату 01.10.2024 року.
Згідно проведеного аналізу за період з 01.01.2024 по 31.10.2024 встановлено значну кількість залишків товарно – матеріальних цінностей, які не відображено на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» станом на 31.10.2024 року.
На момент проведення інвентаризації (20.12.2024) відповідно до інвентаризаційного опису від 20.12.2024 № 1 підприємством ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» зафіксовані залишки товарно - матеріальних цінностей у кількості 491 806 одиниць на суму 643 214,00 гривень.
Згідно проведеного аналізу Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01.11.2024 по 20.12.2024 встановлено значну кількість залишків товарно – матеріальних цінностей, які не відображено на рахунку бухгалтерського обліку 281 «Товари на складі» станом на 20.12.2024 року.
За період з 20.12.2024 по 30.12.2024 (дата реєстрації акту перевірки) підприємством ТОВ «РОСТОК ТРЕЙД» висано та зареєстровано в ЄРПН 2 податкові накладні від 25.12.2024 № 10 (дата реєстрації 27.12.2024) та від 25.12.2024 № 11 (дата реєстрації 27.12.2024) з номенклатурою «Контрольно-індикаторна пломба, номерна, довжина 250 мм» у загальній кількості 38 500 шт. на загальну суму обсягу 46 225,00 грн., на загальну суму ПДВ 9 245,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що на момент проведення інвентаризації, відсутні залишки товарно - матеріальних цінностей, які отримані підприємством та по яким відсутня реєстрація податкових накладних щодо їх реалізації станом на 30.12.2024 (дата реєстрації акту перевірки), на суму обсягу 160 912,00 грн., ПДВ 32 182,40 грн. за наступною номенклатурою: Контрольно-індикаторна пломба заготовка 350, Контрольно-індикаторна пломба заготовка 250, Пломба S-40, Пломба-засувка Клік.
Крім того, відповідно до встановлених обставин інвентаризація була проведена у порушення вимог пп. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПК України та не надано можливість фахівцям Головного управління ДПС у Харківській області бути присутніми під час її проведення.
Відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.
Правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, у тому числі обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року №879 (далі - Положення №879), пунктом 5 розділу І якого встановлено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.
Пунктом 7 розділу І Положення №879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема, на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.
Відповідно до пункту 1 розділу II вказаного Положення, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.
У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.
Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.
Відповідно до п. 16 розд. II Положення, в інвентаризаційному описі активи наводяться за найменуваннями в кількісних одиницях виміру, прийнятих в обліку, окремо за місцезнаходженням таких цінностей та особами, відповідальними за їх зберігання, з можливим виділенням за субрахунками та номенклатурою.
На кожній сторінці інвентаризаційного опису вказуються словами число порядковий номер активів та загальна кількість у натуральних вимірах усіх активів, що записані на цій сторінці, незалежно від того, в яких одиницях виміру (штуках, метрах, кілограмах тощо) вони відображені.
Судовим розглядом встановлено, що зі змісту наказів товариства №№1/1 та 2/1 від 20.12.2024 про проведення інвентаризації вбачається , що не вказано, хто є головою комісії, а хто членами комісії, що суперечить п.п. 2.1.-2.3. розд. ІI Положення № 879, а всупереч абз. 2 п. 2.4 розд. II Положення № 879 до складу склад інвентаризаційної комісії були включені матеріально – відповідальні особи.
Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2024 року придбаний позивачем товар зберігався у трьох місцях: на вул. Гончарівська, 21 у м. Харкові, на вул. Полтавський шлях, 79 у м. Харкові та у м. Одеса на підставі договору зберігання та продажу № 20/05-24 від 20.05.2024,укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_6 .
Колегія суддів звертає увагу, що інвентаризація 20.12.2024 року була проведена позивачем лише за однією адресою - АДРЕСА_1 та, в порушення приписів Положення, не надав окремих інвентаризаційних описів щодо цих товарів, що суперечить п. 6 розділу 1, п. 16 розд. II та п. 4.3 розд. III Положення № 879. Зокрема, інвентаризаційний опис №1 не містить активів за найменуваннями в кількісних одиницях виміру, прийнятих в обліку, окремо за місцезнаходженням таких цінностей та особами, відповідальними за їх зберігання, а отже і доказів їх врахування в інвентаризаційному описі № 1.
Крім того, позивачем до перевірки не надано документів по взаємовідносинам із ФОП ОСОБА_6 , а до суду не надано доказів фактичної передачі ТМЦ на зберігання у певній кількості ФОП ОСОБА_6 до м.Одеси.
Суд не приймає до відома надану представником позивача до матеріалів справи фотознімок ящиків, позаяк останній не містить дати його виконання, фото виконано без прив`язки до місця їх знаходження, сфотографовані ящики є закритими, що також унеможливлює встановити їх дійсний вміст, а отже не є належним та допустимим, достатнім та достовірним у розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАСУ доказом наявності товару у певній кількості та асортименті.
Щодо тверджень позивача про те, що придбаний ним у ZIRCON Pro AS та ТОВ «Единый Консолидирующий Центр» товар у подальшому реалізовувався покупцям, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Так, згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару.
Судовим розглядом встановлено, що надані позивачем до матеріалів справи податкові накладні у кількості 46 шт за 6 місяців з 20.12.2024 по 20.06.2024 на підтвердження його подальшої реалізації не приймаються судом до уваги, оскільки відсутні докази їх реєстрації в ЄРПН, а також не надано первинних документів, що містять дані про зміст господарських операцій на підтвердження такої реалізації що, в сукупності з іншими обставинами та доказами, не спростовують висновок контролюючого органу.
Колегія суддів зауважує, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».
Враховуючи те, що посадових осіб контролюючого органу допущено, товариством до перевірки надавались витребувані контролюючим органом документи, за її результатами складено акт перевірки та прийнято податкове повідомлення-рішення, судом не встановлено порушень, допущених під час її проведення та обставин, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки, через що суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що скасування судом спірного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області лише з процедурних підстав (в частині порушення організації та проведення позапланової перевірки), призводить до фактичної легалізації права на бюджетне відшкодування без проведення перевірки як цього вимагає п.78.1.8 ст.78 Податкового кодексу України.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області від 06.02.2025 р. № 00052170713 обґрунтоване, у зв`язку з чим не піддягає скасуванню, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 року по справі № 520/21116/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток Трейд" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 по справі № 520/21116/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 20.03.2026 року