Справа № 445/1545/25     Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М. В. 
Провадження № 33/811/1978/25     Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Логінова Р.М. на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2025 року,

встановив:

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на три роки.
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.
ОСОБА_1  визнано винним у тому, що він 20.06.2025, о 03 год. 30 хв. в м. Золочів, вул. Євгена Коновальця, 48, Львівської області керував транспортним засобом MAN, р.н. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку зі згоди водія проводився у КНП Золочівська ЦРЛ. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді захисник – адвоката Логінов Р.М, подав апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати постанову судді та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що після проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Золочівська ЦРЛ» 20.06.2025 о 04 год. 50 хв, де у ОСОБА_1 відповідно до висновку № 43 від 20.06.2025 (ніби то виявлено в організмі ознаки «морфіну», останній вирішив самостійно звернутися до медичного закладу та пройти незалежне освідування. Тому ОСОБА_1 залишив автомобіль а на попутному транспорті доїхав до м. Львова та близько 11.00 год. звернувся до медичної лабораторії ДІЛА, у якій після проведеного огляду жодних наркотичних речовин у нього не було встановлено.
Вказує, що після цього він повернувся до свого автомобіля, та виявив там уже інших працівників поліції, та враховуючи результати аналізів, продовжив рух автомобілем. Проте його наздогнали працівники поліції та повторно запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився.
Зазначає, що після повторного огляду у КНП «Золочівська ЦРЛ» о 17.50 год. 20.06.2025 наркотичних речовин у нього не виявлено (висновок № 45 від 20.06.2025).
Окрім цього звертає увагу на відсутність у ОСОБА_1 будь-яких зовнішніх ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Також зауважує, що морфін виявляється в сечі до 3-х днів, а відтак, якщо б в організмі ОСОБА_1 в дійсності були ознаки морфіну, то його б цього ж дня було виявлено у лабораторії ДІЛА та при повторному огляді у КНП «Золочівська ЦРЛ».
Стверджує, що допитана у суді першої інстанції лікар ОСОБА_2 зауважила, що ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , вона не бачила, та не змогла пояснити, скільки часу тримається в організмі морфін. Вказала також, що в акті рукописним текстом є написи, які робила не вона, а лікар-нарколог ОСОБА_3 . 
Апелянт повідомляє, що судом безпідставно було відмовлено у допиті лікаря-нарколога ОСОБА_3 .
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Логінов Р.М. у судове засідання не прибули. ОСОБА_1 про поважні причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення справи не подав. Від захисника логінові Р.М. на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, апеляційну скаргу просить задовольнити у повному обсязі.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі правопорушника не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.
З огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, враховуючи відсутність клопотання про відкладення судового засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності учасника, що не з`явився.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 20 червня 2025 року серії ЕПР1 № 367238 (а.с. 3), згідно з яким ОСОБА_4 керував транспортним засобом MAN, р.н. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку зі згоди водія проводився у КНП Золочівська ЦРЛ. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР.
Викладені в протоколі обставини стверджуються відеозаписом (а.с. 8,9) та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.06.2025 року № 43 (а.с. 6), згідно з якими медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство «Золочівська центральна районна лікарня», за результатами проведеного огляду в освідуваної особи виявлено позитивну реакцію на морфін.
З огляду на те, що морфін одним із наркотиків, які стимулюють центральну нервову систему, лікарем, який проводив огляд, установлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а тому доводи апелянта про відсутність доказів перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, є безпідставними.
Згідно з рапортом інспектора ВРПП Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Ігоря Таланчука, 20 червня 2025 року під час несення служби на КП-3, що у с. Струтин Золочівського району Львівської області, було зупинено транспортний засіб марки MAN, р.н. НОМЕР_1 , який порушив ПДР, не виконавши вимоги дорожнього знак 3.14 – стоп контроль, перед контрольним пунктом. Під час перевірки документів встановлено, що вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 виявлено, що його поведінка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що викликало підозру стосовно керування водієм транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в установленому законом порядку в медичному закладі КНП Золочівська ЦРЛ, що підтверджується висновком медичного закладу №43 від 20 червня 2025 року, реакція позитивна на морфін..а підставі наведеного, на ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР 1 №367238 та електронну постанову серії ЕНА № 5020829 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 7).
Окрім цього, у суді першої інстанції було допитано в якості свідка лікаря ОСОБА_2 , яка чергувала того дня у приймальному відділенні КНП «Золочівська ЦРЛ», та котра підтвердила, що дійсно проводила огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння. Після проведення тесту, який показав позитивний результат, були складені акт та висновок №43.
Не відповідають дійсності твердження апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння.
Так, ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме порушення координації рухів , порушення мови , виражене тремтіння пальців рук , різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя , поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Як слідує з матеріалів справи працівник поліції виявив у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння як поведінка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що узгоджується з викладеними вище законодавчими вимогами.
Доводи апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом та надання суду на підтвердження цих обставин результатів дослідження щодо визначення наркотиків у сечі, які ОСОБА_1 самостійно пройшов у лабораторії ДІЛА, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки чинне законодавство не передбачає право порушника самостійно обирати лікарняний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та без присутності поліцейського проходити такий огляд.
Будь-яке самостійне звернення особи до закладу охорони здоров`я з метою огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, не відповідає нормам статті 266 КУпАП та положенням Інструкції.
Апеляційних суд також відкидає покликання апелянта на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 45, оскільки з моменту першого огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння пройшло близько 13 годин.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Логінова Руслана Миколайовича залишити без задоволення.
Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя       Альберт БЕЛЕНА